103 



Finnarne synas sålunda ölVerhurvud tillhöra den asiati- 

 ska ueh spt^cielt den mongoliska stammen. Deras afgjordt 

 brachycephala liulVudskålsform öfverensstämmer äfven där- 

 med. Såsom redan anmärktes, står likväl icke den allmän 

 na hufvudskålsformen i nåyot närmare förhållande till den 

 bristande utvecklingen af tinningtrakten, t}' äfven hos de mest 

 dolikocephala stammarna bland de svarta poljnesiska folken 

 uppträder samma bildning, liksom å andra sidan temporala 

 afvikelser mycket sällan synas fiirekomma hos de i hög grad 

 brachycephala slaverna. Hufvudskålens rymd bestämmer icke 

 heller uppkomsten af ifrågavarande pannutskott, om äfven de 

 mera småhufvade racerna visa större benägenhet för en sma- 

 lare bildning af tinningtrakten. Finnarne äro icke i och för 

 sig någon småhufvad race. Hos de europeiska folkslagen är 

 förekommandet af nu ifrågavarande pannutskott mycket säll- 

 synt. 



Medan en del författare i detta tinningbenets pann- 

 utskott och den omedelbara anslutningen af dess fjäll till 

 pannbenet, velat finna en likhet med djurbildningen, hafva 

 andra framställt den åsigten, att detsamma egentligen mot- 

 svarar ett fontanellben, hvilket tidigt sammansmält med tin- 

 ningbenets fjäll. Hvad dessa temporala mellanben (Sehalt- 

 knochen) beträffar, så bör man skilja de benstycken, som 

 ligga i sömmen emellan tinningbenets fjäll och hjessbenet, 

 från fontanellbenen i vinkeln emellan kil-, tinning-, hjess- 

 och j)annbenet. Detta ställe, der fyra särskilda ben samman- 

 sn)älta, är isynnerhet gynnsamt för uppkomsten af afvikan- 

 de bildningar. Dessa fyra här sammanstötande ben utveckla 

 sig hvar för sig och särskildt har pannbenet å detta ställe en 

 egen förbeningspunkt som u|>pstår skildt från benets öfriga 

 delar, det s. k. os postfrontale eller frontale posterius. Detta 

 stycke ligger tätt vid och framför tinningfontanellen och 

 bakom pannbenets processus zygomaticus, men ehuru det- 

 samma redan i tredje och fjerde månaden sammansmälter 

 med pannbenets mellersta del. så ser man ännu någongång 

 spår deraf hos nyfödda. Tinningbenet deremot uppstår ur 

 en enda förbeningspunkt och endast undantagsvis förekom- 



