105 



komsten af ett nytt, atypiskt ben. Dessa begge slag af ben- 

 utveckling böra derföre icke förvexlas med bvarandra. Bild- 

 ningen af nu ifrågavarande pannutskott är i sjelfva verket en 

 tberomorfi, en antydan eller återgång till djurtypen. 



Då man måste erkänna att tinningbenets pannutakutt 

 uppträder hos vissa Atlkslag oftare än hos andra, så kan man 

 uppkasta den frågan, huruvida en mer eller mindre sällan 

 förekommande utveckling al' detta pannutskott står i förhål- 

 lande till folkstammens högre eller lägre ställning. 1 sjelfva 

 verket röjer sig här ett afgjordt inflytande på hufvudskåls- 

 bilduingen. Hos de folksslag, der nu ifrågavarande pannut- 

 skott ofta förekommer, visar sig öfverhufvud en förträngning 

 af tinningtrakteu. Kilbenets vinge blir smalare och främre 

 undra vinkeln af hjessbenet förkortas, utan att detla förhål- 

 lande motsvaras af en förlängning af tinningbenet. Dess ho- 

 rizontallängd beror neinligen icke på närvaron af pannut- 

 skottet, utan bestämmes af folkstammens allmänna typ. Hos 

 Finnar och Magyarer, hvilka ega ett kort tinningben, förlän- 

 ges icke detsamma genom bildningen af pannutskottet. Den 

 egentliga medelpunkten för denna störing, som ofta är en- 

 dast lokal och hufvudsakligen inskränker sig till den egent- 

 liga fontanelltrakten, vinkeln af hjessbenet och kilbensvingen. 

 men någongång äfven utbreder sig till större delen af detta 

 sednare ben och hindrar dess utveckling, ligger i trakten af 

 tinningfontanellen. Derifrån sker dess utbredning hufvudsak- 

 ligen nedåt, i mindre grad uppåt. Denna störing kan likväl 

 förekomnia, utan att ett pannutskott bildat sig. Denna egen- 

 domliga förträngning af kilbenets vinge eller dess ovanliga 

 smalhet är ganska vanlig hos Australier, Melanesier (infö- 

 dingarna å Söderhafsöarna), Finnar och Magyarer. Denna 

 förträngning af tinningtrakten kan man kalla stenokrotaji. 



Med dessa förändringar å hufvudskålens yttre sida öfver- 

 ensstämma äfven vissa afvikelser i dess inre utseende. Vid 

 de utpreglade formerna af stenokrotafi äro mellersta hjess- 

 gropens öfra och sidoafdelningar förändrade. Om man vill 

 finna ett i följd häraf uj)pkommet inflytande j)å hjernans ut- 

 bildning, bör man söka detsamma i tinningloben. Del ställe, 



