124 



sta intressen, och hvars verksamhet derföre varit af största 

 betydelse för utvecklingen af vårt stats- och samhällsskick. 

 Den saknad hans bortgång väckt inom alla kretsar i vårt 

 land och som vid nämnda fest fann ett vältaligt uttryck, 

 framstår ånyo vid den årshögtid Vetenskaps-Societeteu i dag 

 begår, emedan detta samfund hade den särskilda lyckan att 

 få räkna framlidne Minister-Statssekreteraren Grefve Ai.EXAK- 

 DER Armfelt bland sina hedersledamöter. I betraktande här- 

 af skulle det för Societeten varit en kär pligt att vid detta 

 tillfälle enligt vedertagen sed egna den hädangångne några 

 minnesord; hon har likväl trott sig för denna gång så myc- 

 ket helre böia afstå från en sådan illustratior) af sin högtid, 

 som den under närvarande förhållanden endast kunnat blifva 

 ett svagt återsken af den festlighet, som nyligen egt rum. 

 Endast en kort erinran om den förbindelse, hvari Societeten 

 stått till denne sin vördade och saknade hedersledamot må 

 här finna plats. 



Sedan Societeten efter en femårig tillvaro för allmän- 

 heten framlagt den första betydligare frukten af sin verk- 

 samhet, bestående i första tomen af dess akter, ansåg hon 

 tidpunkten vara inne att genom inväljande af hedersledamö- 

 ter fullborda sin i stadgarne bestämda organisation. Vid 

 detta första val, som egde rum den 3 April 1843, blefvo på 

 engång icke mindre än 13 personer invalde, bland dem ej 

 blott frejdade vetenskapsmän, utan äfven högre em betsmän 

 och styrelsemedlemmar, och en af de främste bland desse 

 var Grefve Armfelt, då nyss blefven minister-statssekreterare. 

 Det var en hedersbevisning, hvarigenom det unga vetenskap- 

 liga samfundet tvifvelsutan äfven hoppades vinna ett mate- 

 riell stöd till betryggande af sin ställning. Och hon miss- 

 räknade sig icke häri. Redan kort förut, i Mars. 1843, hade 

 Grefve Armfelt visat Societeten ett prof på välvilligt tillmö- 

 tesgående genom att till dåvarande Kejsaren och Storfursten 

 öfverlemna ett exemplar af Societetens förstlingsarbete, vid 

 hvars emottagande Hans Majestät täckts förklara sitt nådiga 

 välbehag ''''öfver den gagneliga verksamhet Societeten ådaga- 

 lagt till vetenskapens fromma och fäderneslandets heder.'' 



