151 



di-ä^lifa individer, s. U. pseudumorfoser, hvilka uppträda i 

 en falsk skepnad, men dessa gifva sig- läK till känna för 

 forskaren genom saknandet af det nämnda sambandet mel- 

 lan den yttre formen ocli den inre konstitutionen. Med ab- 

 slralierande från dessa undantagsförhållanden skola vi här 

 blott betrakta de egentliga, ursprungliga mineralindividerna 

 och kunna med användning af en populär indelning göra 

 skilnad mellan ädla och oädla individer. 



De förra äro väl till en del allmänt bekanta: hit hör 

 den röda rubinen, den blåa saphiren. den gröna smaragden, 

 den gula topasen och framför allt den klara, strålande dia- 

 manten. Dock, de representanter af dessa ädla mineralindi- 

 vider, som man är i tillfälle att se hos jnvelerarne, hafva 

 för mineralogen föga intresse, ty deras form är icke fram- 

 bragt af naturen utan af konsten. För honom är den dia- 

 mant, som uppträder i sin enkla, gråa men naturliga drägt 

 af vida högre värde än den, som erhållit sin glans genom 

 en ytlig politur. Och i sanning, dessa mineralindivider be- 

 höfva icke någon hjelp af konsten i och för sin klädsel, ty 

 de kunna hvar och en förfoga öfver ett snart sagdt outtöm- 

 ligt förråd på enskilda drägter, s. k. enkla former, och ge- 

 nom att på mångfaldigt sätt kombinera dessa med hvaran- 

 dra kunna de åstadkomma en oändlig mångfald. Och dock 

 finner man dem i allmänhet taget temligen anspråkslösa i 

 delta hänseende. Vanligtvis uppträda de blott i en eller 

 par former: så t. ex. diamanten i form af en åttaytig s. k. 

 oktaéder eller tolfytig dodekaéder, smaragden såsom ett sex- 

 sidigt prisma eller pelare med flack eller pyramidal afstymp- 

 ning, topasen såsom ett fyrsidigt prisma med rhombisk ge- 

 nomskärning o. s. v. Men stundom kan man få se dem 

 pråla med 20 till 30 särskilda former på en gång med ett 

 ytantal af ända till lOO och derutöfver. Så t. ex. har man 

 i Ural funnit topaskristaller, hos hvilka det ursprungliga, 

 primära prismat är mer eller mindre undanskymt af sekun- 

 dära ytor, som på mångfaldigt sätt modifiera detsamma ge- 

 nom afstympning af dess kanter och hörn. Dessa kompli- 

 cerade kristaller äro naturligtvis af särskildt intresse för 



