J56 



iiom man kommei' till serier, motsvarande de organiska kol- 

 radikalerna. En närmare redogörelse härför skulle dock 

 föra alltför långt. Jag vill blott nämna, att genom ett så- 

 dant betraktelsesätt en föi-medling synes mig kunna erhållas 

 mellan den moderna thermokemin och andra på sednare 

 tider inom kemin framstälda lärosatser samt den gamla af 

 Berzelius uppstälda elektrokemiska theorin, i det att man 

 nämligen därigenom på de kemiska företeelserna kan til- 

 lämpa prof. Edlunds theori, enligt hvilken elektricitetsfeno- 

 menen skulle bero på en utjemning af en hos ethern upp- 

 kommen relativ brist och öfverskott. 



Men det synes mig vidare, att man genom detta be- 

 traktelsesätt skall kunna komma till en förmedling af en 

 vida högre betydelse än den ofvannämnda, som blott berör 

 det kemiska gebitet, en förmedling nämligen af de tvenne 

 olika åsigter, som så länge delat naturforskai-e och filosofer 

 i tvenne skilda lägei-, nämligen den atomistiska och den dy- 

 namiska, af hvilka den förra betraktar materien såsom be- 

 slående af verkliga rumup])fyllande s. k. atomer, den andra 

 åter af kraftpunkter, dynamider, såsom man kunde beteckna 

 dem. Ehuru visserligen den förra är den inom naturveten- 

 skapen för närvarande rådande tvekar jag icke alt uttala 

 den åsigt, att den i grunden hvilar på en motsägelse. Nam- 

 net atom innebär nämligen något, som icke vidare kan de- 

 las. Men ett rum, huru litet det än må vara, som icke vi- 

 dare skulle kunna delas, är otänkbart. Det kan derföre 

 strängt taget lika litet ativändas på de materiella som de 

 etheriska smådelarna, ty äfven de sednare måste att döma 

 af det kontinuerliga fär£spectrum tänkas delbara i oändlig- 

 het nämligen med afseende på den kraft, hvarmed deras 

 partiklar (dynamiderna) äro utrustade. Det enda sättet att 

 komma till en tillfredsställande förklaring af såväl likheten 

 som olikheten mellan materie och ether synes mig derföre 

 vara att betrakta såväl den förra som den sednai-e såsom 

 ytterst bestående af sådana dynamider, men hvilka hos 

 ethern äro hela och derföre kunna tänkas genomtränga 

 hvarandra hos materien åter brutna, söndrade och sålunda 



