159 



öfverensstänimande. Enligt den hafva IiiinIakiop])arna små- 

 ningom öfvergått från ett gasformigt (ill el t flytande och 

 slutligen fast tillstånd. Man kunde nu med tillämpande af 

 ofvannämnda hypothes rörande förhållandet mellan materie 

 och ether säga, att det gasformiga tillståndet framgått ur 

 det etheriska. Hvad åter beträffar öfvergången från det 

 flytande till det fasta stadiet, så är visserligen den allmänna 

 åsigten den, att den flytande himlakroppen först stelnat på 

 ytan. Emedlertid finnes det åtskilliga författare, Poisson, 

 Hopkins, Thomson, Dana m. fl., hvilka, såsom det synes 

 mig, på goda grunder framhållit motsatsen nämligen att stel- 

 ningen begynt i det inre, i centrum, eller ock samtidigt i det 

 inre och på ytan. Ett af de förnämsta skälen härför är väl 

 det enorma tryck, som måste vara rådande i det inre så 

 mycket mer som man, vid jemförelse af jordens spec. vigt 

 i sin helhet med den, som de i dess yttre delar förekom- 

 mande ämnena i medeltal hafva, finner, att de i det inre 

 befintliga måste hafva en högre spec. vigt och således an- 

 lagligtvis vara af metallisk natur. Men den stelning eller 

 med andra ord kristallisation, som begynner från centrum 

 måste lemna ett helt annat resultat än den som försiffoår 

 på ytan : i sednare fallet sker den samtidigt på en otalig 

 mängd punkter, och följden blir ett aggregat af otaliga kri- 

 stallindivider, i förra fallet åter börjar den ursprungligen på 

 en punkt, hvarifrån den likformigt utgår åt alla sidor, och 

 resultatet blir en enda stor kristallindivid, likasom af regn- 

 droppen i atmosferen vid afkylning bildas en individuel kri- 

 stall, och hvad är jorden annat än en droppe i verldsrym- 

 den. Vi komma sålunda till den slutsats, att jorden och de 

 öfriga planeterna äro kolossala kristallindivider, oragifna af 

 ett mer eller mindre mägtigt kristalliniskt aggregat-omhölje. 

 Det kan icke här blifva fråga om att närmare söka redo- 

 göra för skälen för och emot denna sats; jag torde möjligen 

 framdeles blifva i tillfälle dertill. Jag skall blött nämna, 

 att man härigenom kommer till såsom det synes mig en en- 

 kel och naturlig förklaring af orsaken till de underjordiska 

 plutoniska krafter, som jag i början af mitt föredrag om- 



