222 Ij- L i n d k I. (■■) V. 



tidigare, är något för lågt uppskattad, så ligger det nära till hands att under- 

 söka, i hvilket förhållande berörde uppskattning borde höjas, för att i möj- 

 ligaste mon utjemna diflerenserna mellan sagde medeltal. Beteckna vi med 

 X det för en klass gällande verkliga medeltalet af totala pensionsvärden, 

 m antalet af sterbhus, som inträdt under en viss period (kol. 1), 

 .s summan af totala pensionsvärdena för dessa sterbhus (kol. 4), 

 c den del af s, som motsvarar ännu återstående pensioner för nuvarande 



sterbhus (kol. 3), samt med 

 1 + i/ den faktor, hvarmed det beräknade värdet af c bör multipliceras 

 för att motsvara det verkliga, 



så är 



s -I- cy 



X = -, 



m 



h var af 



inx — Ca I = s. 



En så beskaffad eqvation kan nu uppställas för en hvar af de fyra pe- 

 rioderna. Tillämpas detta på kl. II + III, erhållas följande vilkors-eqva- 



tioner^) 



168 oî- 103 ^v = 2177.8 



205 a;- 333 ^/ = 2597.6 

 227.0;- 885 2/ = 2889.8 



206 a;- 1711 //=2543.4, 



hvilka, upplösta enligt minsta-qvadrat-metoden, gifva såsom sannolikaste värden 

 för de obekanta 



a; =12.90 



2/ = + 0.063.'-) 



För kl. IV erhålles genom samma förfarande 



x= 15.22 

 ^/ = + 0.258 

 och för kl. V 



a; = 10.34 

 y = - 0.029. 



') Antagandet att y liar samma värde i de skilda eqvatinnerna ncli sålunda vore oberoende af 

 sterbhusens ålder, är visserligen icke fullt exakt: men såsom ett approximativt förfarande, dä det 

 gäller att finner ett allmänt medelvärde för ?/, torde dock den här använda metoden låta forsvara 

 sig. 



-) Genom insättning af dessa värden reduceras liiigra membra i föregående eqvationer till resp. 

 + 17.1, -25.!l, + 17.3, -(1,2. 



