368 OSSIAN Aschan. 



kalcium och etern afdunstades på vattenbad, hvarpå återstoden kunde när- 

 mare undersökas. 



Den är en tung och ljusbrytande, svagt gulfärgad olja med en egen- 

 domlig lukt, och är lättflyktig med vattenånga, ja t. o. m. med eterångan. Ett 

 försök att genom destination ur råprodukten framställa ämnet i rent tillstånd 

 visade att sönderdelning äger rum vid vanligt lufttryck. Vätskan begynner 

 koka inemot 100°, men under afgifvande af rödbruna ångor, och destillatet är 

 mörkbrunfärgadt. Jag gjorde därför ett försök att destillera en annan del af 

 råprodukten i luftförtunnadt rum, och härvid visade sig att största delen öf- 

 vergick konstant med kokpunkten 78 — 79° vid I8 ram - tryck. Ehuru destillatet 

 äfven här var svagt brunfärgadt, antog jag på grund af den fasta kokpunkten 

 att en enhetlig substans förelåg, isynnerhet som destillatet lätt kunde affärgas 

 medelst metalliskt kvicksilfver. Följande brombestämning visade föreningens 

 halt af detta element: 



0,1557 gr. substans gaf 0,203 gr. Ag Br, hvarur beräknar sig: Br — 55,49%. 



Denna ringa halt af brom var påfallande, då dibromacetons formel er- 

 fordrar: Br — 78,43%- Af analysen trodde jag mig kunna draga den slut- 

 sats, att reaktionen försiggått annorlunda, än man kunnat vänta, och i denna 

 åsigt stärktes jag yttermera däraf, att ämnet vid kvalitativ undersökning vi- 

 sade sig innehålla kväfve. Tillika gjorde jag den observation, att det var lös- 

 ligt i ammoniak, kali- och natronlut; lösningarna ägde en högst intensiv gul 

 färg, och om de afdunstades erhöllos gula ämnen i kristaller, hvilka öfver- 

 gjutna med utspädda syror sönderföllo och regenerade den ursprungliga oljan, 

 kännspak genom sin karakteristiska lukt. 



Denna saltbildning karakteriserade ämnet såsom en syra, dock kunde en 

 syra i vanlig mening icke föreligga, därpå tydde dess öfriga egenskaper, spe- 

 cielt dess olöslighet i vatten. Kväfvehalten och salternas gula färg förde tan- 

 ken osökt därtill, att ett derivat af ett nitrokolväte förelåg. Då isynnerhet 

 kaliumsaltet kristalliserade vä) och på grund af sin svårlöslighet i vatten med 

 lätthet syntes kunna erhållas rent, beslöt jag att analysera detta och icke den 

 fria föreningen, som icke erbjöd samma garantier för en absolut renhet. Ka- 

 liumsaltet framstäldes sålunda, att den råa produkten utan föregående destil- 

 lation upplöstes i stark alkohol, och lösningen försattes småningom under af- 

 kylning med en mättad lösning af kaliumhydrat i alkohol ända till alkalisk 

 reaktion. Härvid utföll saltet såsom ett tungt ljusgult pulfver, som under mi- 

 kroskopet visade sig bestå af små kristaller. Fällningen upptogs på filtrum, 



