384 OSSIAN Aschan. 



Medelst denna reaktion kan uppkomsten af oxanilid ur oxanylklorid för- 

 klaras i de fall, där små kvantiteter vatten invärka på densamma. Sålunda 

 bildas ständigt oxanilid i små kvantiteter, då kloriden långsamt sönderdelas i 

 fuktig luft, samt i större mängd, då kloriden omkristalliseras ur vattenhaltig 

 benzol eller ligroin, eller då den upplöses i isättika, som innehåller vatten. 



Sedan oxanylkloridens egenskaper blifvit närmare faststälda, öfvergick jag- 

 till undersökningen af dess förhållande vid upphettning. Vid bestämningen af 

 detta ämnes smältpunkt hade jag tidigare observerat, att en gasutveckling äger 

 rum, om profvet upphettas något öfver smältpunkten. I större skala utfördes 

 försöket uti en fraktioneringskolf, uti hvilken jag upphettade c:a 10 gr. af sub- 

 stansen. Sedan denna smultit begynte en liflig gasutveckling ; den afgående 

 gasen antänder sig och förbrinner med blåaktig låga, leder man den genom 

 barytvatten, så afskiljes icke bariumkarbonat, och införes en med ammoniak 

 fuktad glasstaf, så bildas hvita ånyo af salmiak, hvilket bevisar en halt af klor- 

 väte. När temperaturen stigit tillräckligt högt, öfverdestillerade en mindre 

 kvantitet af en färglös vätska, hvilken ägde en högst penetrant lukt, som vär- 

 kade starkt på näsans och ögonens slemhinnor. Operationen afbröts så snart 

 ingenting vidare öfvergick. I kolfven kvarblef en gulfärgad fast återstod, hvil- 

 ken innehöll samma illaluktande olja; sedan denna aflägsnats med eter, befans 

 återstoden bestå af oxanilid, sedan den omkristalliserats ur isättika; något an- 

 nat ämne kunde icke upptäckas i densamma. 



Genom upprepade försök öfvertygade jag mig därom, att om kloriden 

 genast destilleras, sedan den på tidigare angifvet sätt befriats från fosforoxy- 

 klorid och sålunda icke innehåller en större mängd regenerad oxanilsyra, ger 

 den en mycket ringa återstod af oxanilid, medan den flytande reaktions- 

 produkten i detta fall uppstår i jämförelsevis större kvantitet, så att den utgör 

 hufvudprodukten. 



Genom mina försök hade jag slutligen samlat mig några gram af oljan; 

 vid en närmare undersökning befans dess kokpunkt ligga omkring 160°. Den 

 är olöslig i vatten, men lätt läslig i alkohol och eter; får den stå en längre 

 tid med litet vatten, öfvergår den under kolsyreutveckling i en fast kristall- 

 massa. Med konc. ammoniaklösning bildar den genast under uppvärmning en 

 fast produkt. 



Den stora omsättningsförmåga, som tillkom detta ämne, gjorde dess fram- 

 ställning i större kvantiteter önskvärd. Då det var förenadt med stora svårig- 

 heter att framställa större kvantiteter af oxanylkloriden i absolut rent tillstånd, 

 och hufvudsakligen att erhålla den fri från oxanilsyra, hvilken såsom tidigare 

 nämdes äfven i ringa mängd ger upphof åt oxanilid och betydligt förminskar 



