Jjinska Vetenskaps-Societeten drabbades under det sistförflutua året 

 af svåra och smärtsamma förluster; från dess leder bortrycktes ej färre än 

 trenne af dess ordinarie ledamöter. Den första i ordningen som nåddes af 

 dödens obevekliga hand var den högtförtjente muskologen S. O. Lindberg, öfver 

 hvars lefnadsöden och vetenskapliga verksamhet jag på Societetens uppdrag 

 nedskrifvit efterföljande minnesord. 



Lindberg föddes i Stockholm den 29 mars 1835; den yngste bland åtta 

 syskon, sex bröder och två systrar, erhöll han i dopet de betecknande namnen 

 Sextus Otto. Föräldrarne voro Tolagskamreraren Karl Petter Lindberg och 

 Karolina Sandbom. Sin moder och sina flesta syskon förlorade Lindberg- 

 redan året efter sin födelse och år 1842 äfven sin fader, så att han helt 

 tidigt eller vid blott 7V 2 års ålder stod föräldralös. En förmyndare tog då 

 vård om den värnlöse gossen och hans 3 år äldre, dåmera ende broder Gr. A. 

 Lindberg, numera kamrerare i kommerskollegium i Stockholm. Vid 8 års 

 ålder insattes Sextus Otto i Clara 5-klassiga skola, derifrån han 1851, 16 år 

 gammal, vann inträde i Stockholms gymnasium, som han 4 år derefter vale- 

 dicerade. Under sin skoltid var Lindberg inackorderad mest i presthus och 

 hans barndom synes varit nog glädjelös; ett och annat minne från denna tid 

 qvarlefde länge hos honom i bitter hågkomst. 



Det synes som hade Lindberg ärft af sin fader sinne för naturen och 

 redan i tidiga barnaår visade han stor håg för växtverlden. „Svensk Botanik" 

 utgjorde hans och brödrens studium som gossar och möjligen lades härige- 

 nom grunden till det stora intresse, med hvilket Lindberg ända till sina sista 

 dagar studerade botaniska planchverk. 



Hunnen på skolans öfversta klass, hade han förvärvat sig sådana in- 

 sigter i naturalhistoria att man tillät honom följa med gymnasisterna på ex- 

 kursioner. Sjelf blifven gymnasist, fortsatte han med yttersta ifver sina bota- 



