510 



I en kort derpå utkommen uppsats beskrifver Lindberg ett nytt moss- 

 slägte benämndt Epipterygium, tillhörande de få, nästan endast i tropiska 

 nejder förekommande bladmossor, som ega olikformiga i rader anordnade blad. 

 På samma gång utmönstras bland mossorna 8 slägtnamn, såsom redan tidigare 

 gifna åt slägten bland fanerogamerna och hvilka derför nu ersättas af nya. 

 Bihangsvis redogöres om könsförhållandena hos mossorna, i hvilket afseende 

 Lindberg skiljer mellan 6 olika slag, hvarje utmärkt genom egen betecknande 

 term. Detta beteckningssätt, som Lindberg bibehöll äfven i sina sednare skrif- 

 ter, har jemväl accepterats bl. a. af Milde; af flere bryologer omnämnes det 

 dessutom med erkännande. 



För att förebygga införandet af olika namn på samma art, har man i 

 vetenskapen sedan länge uppstält såsom regel att endast det äldsta i tryck 

 bekantgjorda namnet på arten skall ega giltighet, förutsatt att benämningen 

 åtföljes af sådana upplysningar som möjliggöra artens säkra igenkännande samt 

 att namnet icke tidigare blifvit gifvet någon annan art af samma slägte. Men 

 denna regel har ej alltid iakttagits och följden har blifvit att en art ej sällan 

 i olika arbeten är upptagen under skiljaktiga benämningar. Denna mångfald 

 af namn på samma art har blifvit en svår ballast för vetenskapen och på vissa 

 områden åstadkommit osäkerhet och förvirring eller åtminstone i hög grad 

 åsamkat forskarne möda och tidspillan. Missförhållandet stötte Lindbergs 

 stränga ordningssinne och tidigt begynte han med framgång egna sig åt utred- 

 ning af mossornas intrasslade synonymi. Detta område, som Lindberg lifvet 

 igenom med förkärlek bearbetade och på hvilket han vunnit stor ryktbarhet, 



siflorce. Denna uppfattning af mossblonimans natur af inflorescens hade långt tidigare blifvit hyllad 

 af särskilda författare, med hvilkas uttalande i frågan Lindberg dock först sednare blef bekant. 



Förekomsten af hål i cellmembranerna hos Sphagnum oeh Leucobryum har länge varit känd; 

 genomborrade cellmembraner påpekas af Lindberg dessutom i stammarna hos åtskilliga andra mossor 

 och i strid mot växtanatomernas mening söker han ådagalägga att enahanda förhållande återfunnes 

 äfven hos barrträden. På grund af egna undersökningar vill Lindberg konstatera bl. a. att den pri- 

 mära membranen mellan tvenne tracheider motsvariga porer är genomborrad och att en öppen kommu- 

 nikation sålunda förefinnes mellan märgstrålarna och tracheiderna och dessa inbördes. Ett likartadt 

 förhållande anser han förefinnas äfven hos flere ormbunkar och några andra växter. I sammanhang härmed 

 fäster Lindberg uppmärksamheten på en af honom gjord iakttagelse beträffande de hvita silfverglän- 

 sande fjällen på stjelkknölarne hos Liparis Zœselii och våra Malaxis-artei; som flere författare orätt 

 uppgifvit som parasiterande på torfmossor; nämnda fjäll äro bildade af celler med nättrådsaflagringar, 

 liknande dem på velamen radicum hos luftrötterna af tropiska orchideer och hos hvilka Lindberg äfven 

 trott sig ha iakttagit hål på membranerna. 



Ifrån denna innehållsrika skrift må slutligen ännu en af Lindberg anförd upptäckt omförmä- 

 las, neml. förekomsten af eteriska oljor hos nästan alla våra lefvermossor. Denna olja (Aetheroleum 

 hepaticarum Lindb.), förekommer rikligt bl. a. hos Madotheca lœvigata, ur hvilken Lindberg genom 

 destination framstälde densamma och nu närmare beskrifver till dess fysiska egenskaper; om samma 

 olja redogöres dessutom i ett par andra tidskrifter. 



