512 



lemnade en sakrik förteckning. Äfven af andra än botanister blef Lindbergs 

 begåfning i hans hemland uppskattad; så t. ex. egde han en varm gynnare i 

 den berömde anatomen A. Retzius, som för Vetenskapsakademien presenterade 

 Lindbergs första i Akad. Öfversigt intagna meddelande. 



Jemväl utom Skandinavien började Lindberg vinna allt större anseende 

 och hans mosskännedom sträckte sig äfven långt utom Skandinaviens gränser; 

 med de europeiska arterna var han väl förtrogen och dertill egde han en nog 

 vidsträckt kännedom äfven af de exotiska mossorna, på hvilkas studium han 

 tidigt slog sig, tack vare de samlingar hans broder Gr. A. Lindberg 

 hemsände från Brasilien. Han stod redan nu i förbindelse med de förnämsta 

 bryologerna på denna tid, såsom med Wilson i England, Hampe, Gottsche, 

 Milde, Rabenhorst i Tyskland, De Notaris i Italien, Juratzka i "Wien och Sande 

 Lacoste i Holland. 



Med anledning af sin ovanliga förkärlek för och bekantskap med mos- 

 sorna, ombildades Lindbergs namn bland kamraterna i Stockholm till „Mossberg", 

 hvilken benämning äfven vann allmän burskap; med detta synonym torde ej 

 heller Lindberg sjelf varit missbelåten, om det ock var af yngre datum och 

 derför ej kunde tillerkännas verklig prioritet. Huru djupt nu Lindberg än 

 fördjupade sig i bryologiska forskningar försummade han dock ej öfriga bota- 

 niska studier. Flere ställen i hans afhandling om torfmossorna visa att äfven 

 kärlväxterna, t. o. m. af exotiska grupper voro honom väl bekanta och att han 

 äfven försökt sig på undersökning af deras anatomiska byggnad. Lindbergs 

 doktorsafhandling, som af sakkännare mycket fördelaktigt blifvit bedömd, ådaga- 

 lägger jemväl hans förtrogenhet med öfriga grenar af botaniken och likaså 

 åtskilliga smärre, på egna iakttagelser grundade meddelanden, mest af morfo- 

 logisk art, hvilka han efter år 1860 publicerade. 



Tager man i betraktande att Lindberg under denna period af sitt lif 

 var strängt upptagen af medicinska studier och att han samtidigt i åratal var 

 sysselsatt med meddelande af undervisning, måste man förvånas öfver den fram- 

 gångsrika och sjelfständiga vetenskapliga verksamhet, han på botanikens om- 

 råde dock hann utöfva. Till en del kom härvid den medicinska kursen honom 

 tillgodo, särskildt för inhemtande af de tekniska metoderna för mikroskopering 

 m. m. ; för dylika tekniska arbeten egde han dessutom särskild fallenhet och 

 ett ypperligt handalag. För att medhinna sina botaniska undersökningar, var 

 han emellertid tvungen att ofta mikroskopera vid ljussken på nätterna och 

 följden var att en ögonåkomma härigenom grundlades, som sedermera tidtals 

 hämmade hans arbeten. En varning till yngre ifriga forskare att utsätta sina ögon 

 för likartad fara hörde man i anledning häraf Lindberg mer än en gång uttala. 



