522 



att det „fordrar grundlig sakkännedom, mycket arbete, stor takt och ospard 

 möda och tid". „Säkert är att ingen fattar hvilket mödosamt och tidröfvande 

 arbete synonymernas uppklarnande är och lätt räknade äro de som verkligen 

 fattat nyttan deraf; så att i sanning otacksammare och tråkigare arbete gifves 

 icke." „Lika säkert är äfven att om denna grundsats (prioriteten) från början 

 följts skulle aldrig en sådan osäkerhet i nomenklaturen uppstått som nu råder, 

 utan hade vetenskapsmannen fått odeladt egna sin tid åt verkliga forskningar i 

 naturen, i stället för att nödgas kasta bort halfva sin lifstid på att taga reda 

 på de benämningar han icke bör eller rättvisligen icke får begagna." 



Såsom af dessa ord framgår åsyftade synonymutredningen närmast in- 

 förandet af en bestämd nomenklatur. För dylikt ändamål ha i vår tid talrika 

 specialforskare egnat sig åt denna gren och bland muskologerna intager Lind- 

 berg i denna riktning otvifvelaktigt främsta rummet. Förutom nämnda vid- 

 lyftiga synonymlistor har han publicerat digra afhandlingar öfver de arter, 

 som äro upptagna i några vigtiga, i synnerhet äldre arbeten. Hit hör att 

 börja med hans „Revisio critica iconum fiorse danicœ". De i Flora danica af- 

 bildade mossorna, som uppgå till hundratal arter, äro i denna skritt noggrannt 

 angifna till namn, fyndort, m. m. ; särskilda fel i bestämningarna äro tillika 

 rättade, hvarigenom detta utmärkta och dyrbara planchverks värde som litte- 

 raturkälla ännu mera ökats. I mosslitteraturen är Dillenii odödliga arbete, 

 Historia muscorum, som utgör „grunden för arternas rätta kunskap", af epok- 

 görande betydelse och de deri upptagna arterna ha fördenskull af bryologer 

 upprepade gånger blifvit bestämda. Då dessa bestämningar emellertid lemnat 

 ett och hvarje öfrigt att önska, gjorde Lindberg sin redan omtalade resa till 

 England för att med ledning at typerna i Dillenii efterlemnade samlingar, som 

 förvaras i Oxford, redogöra för de Dillenska mossorna. Detta har han äfven 

 gjort i trenne särskilda skrifter, fullständigast i ett år 1883 utgifvet program 

 under titel: Kritisk granskning af mossorna i Dillenii Historia muscorum, i 

 hvilket vi nu ega en fullständig nyckel till Dillenii grundläggande arbete. I 

 ett tidigare program, ,,Hepaticologins utveckling från äldsta tider t. o. m. Linné" 

 finna vi alla de lefvermossor, som till ett antal af omkr. 100 arter sedan äldsta 

 tider och isynnerhet på 16- och 17-hundratalen beskrifvits, anförda enligt nu 

 gängse nomenklatur, och slutligen har han i Journal of Botany 1874 offentlig- 

 gjort en förteckning öfver en i British Museum förvarad gammal och för sin 

 tid mycket värdefull mossamling af Adam Buddle. 



Flertalet fytografer ha under senare tider i nomenklaturen strängt velat 

 tillämpa prioriteten, d. ä. upptaga en art eller ett slägte under dess äldsta 

 namn. Så berättigadt ett dylikt förfarande än i allmänhet är, måste dock 



