526 



honom i stånd att i rikt mått återgälda det honom visade förtroendet. I Säll- 

 skapets skrifter bekantgjorde han flere af sina värdefullaste arbeten och på 

 dess sammanträden höll han, utom de regelbundet återkommande årsberättel- 

 serna, årligen talrika föredrag, som bidrogo att lifva förhandlingarna och gifva 

 dem värde samt hålla intresset för allvarsamma sträfvanden vaket. I regeln 

 afsågo föredragen att bekantgöra resultaten af hans nyaste undersökningar 

 öfver de skandinaviska mossorna, och en massa nya, ofta äfven tillförene obe- 

 skrifna arter blefvo sålunda inregisterade i Skandinaviens flora. Också andra 

 grupper blefvo ej lottlösa och ej sällan utsträcktes området för meddelandena 

 vida öfver Finlands eller Skandinaviens gränser. 



Efterhand växte Sällskapets skrifter både i värde och omfång och 

 Lindberg var ytterst mån om att de äfven skulle framträda i yttre måtto 

 prydliga och felfria. I detta afseende åtog han sig bl. a. det mödosamma 

 värfvet att genomläsa tredje korrekturet till samtliga afhandlingar, som trycktes 

 i Sällskapets publikationer. 



Sällskapets ekonomi låg honom synnerligen på hjertat och från första 

 tiden af sitt ordförandeskap gick hans sträfvan ut på ökande af den stående 

 fonden. Till Lindbergs stora tillfredsställelse förkofrades fonden också oaf- 

 brutet, och äfven i de tryckningsanslag, som Sällskapet ur statsmedel åtnjöt, 

 utverkades efterhand tidsenlig förhöjning. Innan detta resultat uppnåddes, 

 voro Sällskapets tillgångar ofta knappa nog och på det någon stagnation i 

 landets utforskning i följd af bristande medel ej måtte inträffa, sökte Lind- 

 berg genom listor, dem han sjelf kringbar till lyckligare lottade medlemmar, 

 sammanbringa penningebidrag för bekostande af exkurrenternas resor. 



Under den tid af mer än två decennier, som Lindberg innehade platsen 

 som Sällskapets ledare, kunde ett i flere afseenden märkbart framåtskridande 

 i dess verksamhet skönjas, hvarjemte dess ekonomi i hög grad förkofrades. 

 Antalet med Sällskapet i skriftbyte stående utländska vetenskapliga samfund 

 hade mångfaldigats och Sällskapets anseende stigit i eget och främmande län- 

 der. Till uppnående af detta resultat hade Lindberg genom sina arbeten och 

 omsorger, väsentligen medverkat och derigenom för all framtid gjort sig för- 

 tjent af detta samfund, hvars varmaste erkänsla äfven kom honom till del. 



Lindberg hade ett ledigt och klart föredrag och hans föreläsningar vid 

 Universitetet voro talrikt besökta; mossorna och de officinella växterna ut- 

 gjorde gerna föremål för hans undervisning. Högt uppskattande iakttagelser 

 i naturen såsom grunden för all reel kunskap i naturalhistoria, hänvisade han 

 alltid sina åhörare till studium af denna källa. Flitigt förde han äfven 

 sina skaror ut i det fria, antingen på exkursioner i stadens omnejd eller till 



