528 

 den allmänna kunskapsnivån i ämnet vid Universitetet häraf rönte inflytande. 



o 



A andra sidan var Lindberg lifligt verksam att efter bästa förmåga understöda 

 de personer, som med verkligt intresse omfattade botanikens studium. Han 

 var alltid redo att med råd och upplysningar tillhandagå dylika personer och 

 på det beredvilligaste ställde han egna och de under hans vård stående in- 

 rättningarnas samlingar till deras förfogande. Då någon för vetenskapliga 

 studier, resor eller andra undersökningar från Universitetet sökte understöd, 

 kunde han vara säker på att i Lindberg finna en varm förespråkare, den der 

 ej sparade på loford öfver sökandens förtjenster. Hos Universitetsmyndighe- 

 terna sökte Lindberg derjemte på det kraftigaste förorda alla åtgärder, som 

 han ansåg lända till den botaniska vetenskapens förkofran. 



Med sin ställning som ledamot i Konsistorium och Fakultet var Lind- 

 berg i öfrigt ingalunda i alla afseenden belåten, då hans för vetenskapliga un- 

 dersökningar egnade tid i betydande grad inkräktades af sysselsättningar eller 

 arbeten, som för honom voro mer eller mindre främmande eller betydelselösa. 

 Under senare tider ändrades förhållandet åtminstone i betydlig grad då han 

 tillträdt dekanatet i fys. mat. sektionen och senare äfven blifvit invald till 

 medlem i Konsistorii Ekonomie-division, för hvars angelägenheter han visade 

 sig lifligt intresserad. 



Yid sitt tillträde till prefekturen för botaniska museet och trädgården 

 skyndade Lindberg att vidtaga omfattande åtgärder till dessa inrättningars för- 

 kofran. Rymliga växtskåp, upptagande alla väggar från golf till tak, och stora 

 qvantiteter herbariipapper, afsedda för samlingarna, anskaffades till museet; 

 och för ordnandet af museets allmänna samling utverkades ett extra anslag till 

 bekostande af en framstående svensk botanist, hvilken hitkallades för sommaren 

 1867. I botaniska trädgården åter rödjades parken, växtqvarteren indelades 

 i rutor m. m. och det hela bragtes i snyggt och prydligt skick. För växt- 

 husen intresserade sig Lindberg lifligt och de der förvarade arterna kunde, 

 tack vare hans vidsträckta kännedom af de exotiska formerna, bli tidsenligt 

 bestämda. Äfven museets samling af finska mossor blef af honom genomsedd 

 och bestämd, hvilket arbete han dock ej hann i fullständigare mån utföra. 



Under de senare åren undergingo ifrågavarande inrättningar betydande 

 omgestaltningar. Som annex under museet inrättades, på framställning af en 

 af Lindbergs fordne elever, ett växtanatomiskt och fysiologiskt laboratorium. 

 I botaniska trädgården åter förbereddes ännu större förändringar; året före 

 sitt frånfälle lyckades Lindberg genomdrifva att nödiga medel beviljades för 

 uppförandet af ett för våra förhållanden storartadt palmhus. Tyvärr förunnades 

 ej honom glädjen att upplefva den dag, då denna byggnad, för hvars réalise- 



