26 L. LlNDELÖF. 



yngre än s, beräknade såsom för ogifta döttrar. För de nuvarande sterbhusen 



befanns dervid 2 = 15 ar. 



Vid beräkningen af pensionsvärdet för cnka och barn i tab. XXIII bar, 



såsom i början antyddes, skilnaden mellan enkans ålder ocb barnens medelålder 



antagits till 31 år. För att i möjligaste mon eliminera de fel, som kunde uppstå 



derigenom, att denna skilnad är större eller mindre, har vid tabellens tillämpning 



i det följande hvarje gång hänsyn tagits till hela familjens medelålder, hvilket 



skett helt enkelt sålunda att, om berörda åldersskilnad i verkligheten varit 



nå 

 31 +d år, till enkans ålder fogats en korrektion — — , , och den sålunda 



° n + 1 



korrigerade åldern användts såsom argument. 



4. Värdet af pension, tillförsäkrad nu lefvande delegares enkor och larn. 



Den metod som närmast synes erbjuda sig för uppskattningen af pen- 

 sionsvärdet för nuvarande delegares familjer, vore att man l:o utreder, huru 

 stort kapitalvärdet af pensionen för ett sterbhus i medeltal är vid mannens 

 frånfälle, och 2:0 beräknar för hvarje delegare, med hänsyn till hans ålder, 

 värdet af en litförsäkring motsvarande detta kapital. För den förra delen af 

 räkningen skulle man lägga till grund förteckningen öfver alla sedan kassans 

 stiftelse pensionerade sterbhus samt för hvarje af dem beräkna det till man- 

 nens död diskonterade värdet af uppburna pensioner. För de ännu qvar- 

 stående sterbhusen borde härtill läggas sannolika värdet af den pension sterb- 

 husen i framtiden, enligt våra tabeller XXII — XXIV, ännu hafva att påräkna, 

 likaledes diskonteradt till tidpunkten för mannens död. Summan af alla dessa 

 sålunda diskonterade, dels redan utbetalda, dels framdeles utfallande pensioner 

 borde sedan divideras med hela antalet intill närvarande tid aflidne delegare 

 i kassan, deri inberäknade de som dött ogitte. Qvoten skulle utvisa det ka- 

 pital för hvilket hvarje delegares lif i medeltal kan anses försäkradt till för- 

 mon för hans blifvande sterbhus. Räkningen kunde utföras antingen summa- 

 riskt eller ock för hvarje klass särskildt, i hvilket senare fall dock nödig 

 hänsyn borde tagas till möjligt avancement från en klass till annan. 



Emot ett sådant förfarande kan dock en väsendtlig anmärkning göras. 

 Det hvilar på antagandet att pensionsvärdet för familjen vid mannens död 

 vore i medeltal konstant, d. v. s. oberoende af mannens ålder, ett antagande 

 som ej är fullt motiveradt. Fastmer inses à priori att familjens bestånd, 

 d. v. s. antalet inedlemmar och deras ålder, samt det deraf beroende pen- 

 sionsvärdet i medeltal måste gestalta sig olika vid olisa åldersstadier. Tjenste- 



