Om Angina DiphtJieritica. 89 



och framkallar i sin framskridande utveckling den allmänna infektion, som 

 gifver sig tillkänna under formen af en mer eller mindre häftig feber, såsom 

 secundär följd af det lokala lidandet. Beträffande ålderns och könets infly- 

 tande på mottagligheten för contagiet öfverensstämmer min erfarenhet med de 

 författare i ämnet, som erfarit att barnaåldern och qvinnokönel äro mera ut- 

 satta för smittan än fullvuxne och mankön. 



Anatomisk afvikelse. 



Da jag här afhandlar den pathologisk-anatomiska förändring, som förekom- 

 mer å, den af Diphtheritis angripna slemhinnan, vill jag endast redogöra för 

 den afvikelse från det normala, som jag vid granskning af halsen varit i till- 

 fälle att iakttaga. 



Det vanligaste sätet för den pathologisk-anatomiska afvikelse, som tillhör 

 Diphtheritis, är raunkaviteten, framför allt tonsillerna, velum palati med uvula 

 och fauces, derifrån den vidare utsträckes till epiglottis, larynx och choanae 

 nariuin, samt härifrån vidare in i näskaviteten. Den anatomiska förändring, 

 som dessa delar äro underkastade vid den difteritiska processen, är ganska om- 

 vexlande, så att man med Niemeyer med fullt skäl kan skilja mellan 4 for- 

 mer: den catarrhaliska, croupösa, septiska och gangrenösa, livilka dock från 

 den lättare formen lätt öfvergå till den svårare. Framför allt gäller detta den 

 septiska och gangrenösa formen, livilka derföre kunna hänföras till samma 

 kategori. 



I. CatarrhalisJc form. Denna utmärker sig genom en catarrhalisk affek- 

 tion å något af de ställen som ofvanföre blifvit anmärkt såsom sjukdomens 

 säte. Slemhinnan är i denna form öfverdragen af ett mer eller mindre tjockt 

 lager af löst slem, med insprängda, mindre, hvita fläckar eller kroppar, livilka 

 förekomma till ganska olika qvantitet. Använder inan i detta fall en i vatten 

 fuktad mjuk pensel af tillbörlig storlek, kan detta öfverdrag i den lindrigaste for- 

 men lätt fullständigt aflägsnas, hvarvid den före penslingen hvitaktiga slemhinnan, 

 befriad från sitt slemöfverdrag, erbjuder en rödaktig yta. Om detta icke sker 

 blir den lösa slemartade beläggningen fastare och mera sammanhängande under 

 formen af en Pseudomembran, och öfvergar sålunda i den croupösa formen. 



II. Croupös form. Denna utmärker sig derigenom, att det catarrhaliska 

 öfverdraget antagit ett fastare sammanhang till följd af fortgående exsudation 

 af fibrinöst exsudât, hvilket bildar en mer eller mindre sammanhängande mem- 

 bran, i hvilken observeras mer eller mindre talrika hvitgula fläckar och strim- 



12 



