92 E. J. 1:! UN S DUR FF 



Symptomer och förlopp. 



Enligt livad jag varit i tillfälle att iakttaga, uppträder sjukdomen oftast 

 lokalt å tonsillerna, gomseglet eller svalget. I de fall der patienten, utan att 

 vara besvärad af något lidande i halsen, klagat öfver allmänt illamående, har 

 jag, vid inspektion, observerat hvita fläckar af omvexlande storlek å tonsillerna, 

 utan att dessa varit svullna eller slemhinnan varit till sitt yttre utseende 

 afvikande från det normala. Dessa i början ganska obetydliga fläckar utgöras 

 i de svåra fallen af en fast membran, under hvilkens skydd parasiterna vege- 

 tera och utöfva ett mortifierande inflytande på den interstitiella bindväfven, 

 då sjukdomen hastigt öfvergår till den septiska formen, hvilkcn framkallar de 

 svåra allmänna symptomer, som ofta förekomma. Stundom hafva dessa fläckar 

 förekommit endast på den bakre ytan af tonsillerna, och äro då ganska svåra 

 att iakttaga. Dessa lokala, i början ganska obetydliga affektioner jemte de under 

 membranen vegeterande parasiterna äro, enligt min uppfattning, orsaken till 

 det allmänna lidandet, ehuru denna lokala orsak lätt kan förbises, emedan de 

 i början icke förorsaka patienten några besvärande symptom. Förloppet vid 

 den catarrhaliska formen förbigår jag här, emedan denna icke erbjuder särskildt 

 intresse. 



Vid den croupösa formen uppträder den lokala affektionen primärt oftast å 

 tonsillerna, dernäst i pharynx, velum palati och palatum durum. Uppträder 

 sjukdomen primärt å tonsillerna, förekomma två fall, det ena der den difteritiska 

 processen inskränker sig till den ena eller båda tonsillerna, det andra der den 

 framskrider till velum palati eller till pharyngis slemhinna. Uppträder sjukdo- 

 men primärt å slemhinnan i pharynx, inträffar det ganska ofta, isynnerhet hos 

 barn, att den härifrån framskrider till epiglottis och larynx, samt till choanae 

 nariuin och vidare in uti näsans kavitet. Oftare inträffar det likväl, att larynx 

 angripes af den difteritiska processen, hvilket, till följd af laryngis mindre di- 

 mensioner hos barn, för dessa medför stor fara för lifvet, medelst qväfning. 

 Denna affektion gifver sig tillkänna genom ett rosslande ljud i trachea, upp- 

 repade anfall af mer eller mindre häftig hosta, åtföljd stundom af det bekanta 

 croup ljudet, som utmärker den idiopathiska Croupen, och ett mer eller mindre 

 rosslande ljud i larynx. Äfven utom hostanfallen förekommer detta rosslande 

 ljud i larynx och trachea vid de olika phaserne af respira tionen, åtföljd i 

 början utaf i olika grader försvårad respiration och cyanotisk ansigtsfärg, 

 hvilken i början är öfvergående, sednare blir permanent, och slutligen gif- 

 ver vika för en fortfarande blek ansigtsfärg och krampartade anletsdrag. I 



