Fysiologiska betraktelser öfoer den närmaste orsaken till Epilepsin. 417 



med hvarandra förenade, så att man icke kan särskilja något cerebralt system, 

 om icke under formen af ett ganglion, från hvilket grenar utgå till de ännu 

 ofullständigt utvecklade sinnesorganerna och de tvärstrimmade musklerna. Med 

 den stigande utvecklingen i djurserien inträder" en högre differentiering, icke 

 allenast af nervsystemet, utan äfven af de öfriga organerna, hvilka deltaga i 

 den kemiska ämneomsättningen i deras kropp. Först hos de vertehrerade 

 djuren kan man tydligt särskilja det cerebrospinala nervsystemet under formen 

 af ryggmärg och hjerna, hvilka bilda ett med hvarandra sammanhängande 

 helt, vid sidan af det gangliösa nervsystemet, såsom en representant af nerv- 

 systemet hos de icke vertehrerade djuren. 



En sådan progressiv utveckling af det cerebrospinala nervsystemet hos 

 de vertehrerade djuren, i förhållande till de icke vertehrerade, står i full- 

 komligt sammanhang med den hos de vertehrerade djuren högre psykiska 

 animala verksamheten. Samma utvecklingslag gifver sig äfven tillkänna inom 

 den vetebrerade djurklassen i det afseende, att ju högre djuret står i den 

 serie, som representerar de vertehrerade djuren, i samma förhållande vinner 

 det cerebrospinala nervsystemet i omfång och utveckling, relativt till det gan- 

 gliösa nervsystemet. Det gangliösa nervsystemet gifver sig tillkänna för den 

 anatomiska forskaren endast genom den så kallade gränssträngen af det gangliösa 

 nervsystemet på hvardera sidan om ryggraden, hvilken genom spinalganglierna 

 står i anatomiskt sammanhang med den centrala delen deraf, som blifvit inne- 

 sluten i ryggmärgens och hjernans axis. I hjernan uppträder det gangliösa 

 nervsystemet under formen af de bekanta hjernganglierna, och i ryggmärgen 

 under formen af dess grå substans. I periferisk riktning utgå härifrån grenar, 

 hvilka, vid ursprunget af de arterer som utgå från aorta, bilda de bekanta 

 sympatiska nervplexus i buk- och bröst-kaviteten. Den i anatomiskt hän- 

 seende mest invecklade delen af den sympatiska gränssträngen är dess pars 

 cephalica, och detta gäller till samma grad, som djuret utmärker sig genom 

 högre utvecklade psykiska egenskaper. I öfverensstämmelse med denna lag. 

 är derför pars cephalica n. sympathici hos menniskan svårast att utreda med 

 den anatomiska skalpellen ; ty här uppoffras den sympatiska gränssträngens 

 anatomiska relativa sjelfständighet så till vida, att de sympatiska nervrören 

 till en stor del förlöpa inom slidan af de cerebrala nerverna. Men äfven hos 

 menniskan hafva vi i detta afseende funnit olikhet hos olika individer och 

 vunnit det resultat, att pars cephalica är mera utvecklad hos individer, som 

 i lifstiden stått på en lägre grad af psykisk utveckling*). Om, såsom vi 



*) Läsaren af denna anspråkslösa afhandling kan möjligen betrakta denna uppfattning såsom 

 foster af var fantasi. För att förekomma detta missförstånd, anse vi oss böra meddela, att denna 



53 



