Fysiologiska betraktelser öfoer den närmaste orsaken till Epilepsin. 121 



Såsom väl bekant, utgå från de ganglier, livilka tillhöra pars thoracica 

 och abdominalis af deu sympatiska gränssträngen, grenar, hvilka bilda plexus 

 längs sträckningen af aorta och vid ursprunget för alla de grenar, som utgå 

 från aorta. Från dessa plexus i bukkaviteten utgå nu grenar, hvilka i peri- 

 ferisk riktning åtfölja arterstammarna och de grenar, i hvilka de upplösa sig, 

 samt utgrena sig dels i den koutraktila väfnad som tillhör arterväggarna, dels 

 i den muskelväfnad, som tillhör tarmkanalen och de afsöndrande körtlarna med 

 deras utförsgångar m. m. Ifrån pars thoracica utgå grenar till plexus aorticus, 

 pulmonalis och cardiacus m. m. som åtfölja de grenar, hvilka utgå från aorta 

 och a. pulmonalis, för att förgrena sig i motsvarande arterers koutraktila väfnad. 

 och äfven förlöpa inom slidan af spinalnerverna, hvilka, enligt denna uppfattning, 

 således äfven innehålla nervrör som tillhöra det gangliösa nervsystemet. Att 

 dessa, under nervstammens periferiska förlopp, utgrena sig i närbelägna arterers 

 membraner, anmärka vi endast i förbigående. 



Pars cervicalis n. sympathici :;: ) förlöper från ganglion cervicale infimum, 

 som icke sällan är förenadt med ganglion thoracium primum till ett enda större 

 ganglion, till ganglion cervicale medium :;::: ) och vidare till ganglion cervicale 

 supremum. Ifrån ganglion cervicale infimum utgå grenar till plexus cardiacus, 

 hvilken förstärkes genom grenar från n. vagus och afsänder grenar, som för- 

 löpa långs arteriae coronariae cordis, vidare till a. anonyma, subclavia och 

 plexus pulmonalis, hvilka äfven erhålla grenar från n. vagus, samt grenar, hvilka 

 tränga in i canalis vertebralis och förlöpa vidare längs banan af a. vertebralis ***) 

 i hvilkens koutraktila väfnad de vidare förgrena sig. Endast i förbigående 

 anse vi oss böra anmärka de betydliga grenar, hvilka utgå från ganglion cer- 

 vicale supremum och bilda den bekanta plexus inter car oticus, i hvilken ofta 

 förekomma en à två små ganglier. Ifrån denna plexus intercaroticus utgå seder- 

 mera grenar, hvilka förlöpa längs alla de grenar hvilka utgå frän carotis ex- 

 terna, och sålunda uteslutande förgrena sig i dessa arterers kontraktila väfnad f). 



vera ett litet ganglion i midten af denna båge, i hvilket fall gangliet utmärker sig genom sin svagt 

 rödaktiga färg, genom hvilken färg det skiljer sig från nerver, som tillhöra det cerebrospinala nerv- 

 systemet. Detta ganglion är icke lätt att preparera, emedan det ligger inbäddadt i en fast bindväf, 

 blandad med tendinösa fibrer. Hos djur är detta ganglion lättare att framställa. 



*) Vi anse oss här böra anmärka, att vår afsigt icke är att meddela en fullständig anatomisk 

 beskiifning, som förekommer i alla anatomiska handböcker, utan endast hufvudkonturerna. 



**) Detta ganglion förekommer stundom ganska svagt ntveckladt, och tro vi oss liafva iakttagit, 

 att detta i allmänhet är förhållandet, då ganglion cervicale supremum är starkt utveckladt. 



***) Härvid anse vi oss böra anmärka, att vi observerat, att äfven fina grenar intränga från 

 ganglion cervicale supremum i canalis vertebralis. i hvilken de förlöpa längs a. vertebralis och fram- 

 tränga till ganglion cervicale infimum och thoracium primum. 



t) Särskildt anse vi oss böra fästa uppmärksamheten vid den starka gren, som, från g. cervi- 

 cale supremum, öfvergår i plexus ganglioformis n. vagi. 



