426 E. J. Bonsdorff. 



Epilepsi. 



Kort Historik. Epilepsin har, såsom väl bekant, redan varit känd af de 

 äldste författare, såsom Hippokrates, hvilken afhandlade denna sjukdom i sin 

 bok, de morbo sacro. Morgagni var likväl den första, som sökte att utreda 

 den anatomiska orsaken till denna sjukdom, som, genom de våldsamma symp- 

 tomer, som utmärkte densamma, väckte ett allmänt intresse, så väl bland lä- 

 kare, som icke läkare. Den första fullständiga monografi öfver Epilepsin 

 offentliggjordes af Tissot *) och i sednare tider har Herpin **) offentliggjort 

 en monografi öfver Epilepsin, som blifvit prisbelönad af Pariser Akademin. 

 Särskildt hafva Schroeder v. d. Kolk***) och Brown Sequard egnat upp- 

 märksamhet åt denna sjukdoms patologiska fysiologi, af hvilka den senare 

 medelst experiment å marsvin genom konst framkallat symptomer, fullkomligt 

 öfverensstämmande med dem som karakerisera Epilepsin. Brown Sequards 

 experimentella resultat hafva blifvit bekräftade af Schiff och Westphal, och 

 kanske lemnat det vigtigaste bidrag till kännedomen om orsaken till Epilepsin. 

 Detta är äfven fallet med de experiment, som blifvit verkställda af den ut- 

 märkte A. Cooper. Kussmaul och Tenner, Nothnagel, Bomberg m. fl. hvilka 

 ådagalagt: att lésion af periferiska nervstammar hos djur alstra en sådan 

 förändring af den nervösa känsligheten, att Epilepsi utvecklat sig såsom följd 

 af lésion, och att hastigt uppträdande arteriell anemi i hjernan framkallar 

 epileptiska symptomer. 



Symptomatologi. Såsom väl bekant, skiljer man mellan två former af Epi- 

 lepsi, hvilka man benämnt forma gravis och mitior. Den förra utmärker sig 

 genom fullständig förlust af medvetandet och känslolöshet, åtföljd af häftig 

 kramp i bålens och extremiteternas muskler. Denna kramp gifver sig tillkänna 

 dels såsom tonisk, dels klonisk, hvilka omvexla, dervid än den ena än den 

 andra formen är öfvervägande. Då den toniska krampen är öfvervägande, 

 gifver densamma snart vika för den kloniska krampen, hvilken angriper så väl 



*) Traité de l'Epilepsie. Lausanne 1770. 



**) Du Pronostic et du traitement curatif de l'Epilepsie Paris 1852. 



***) Över het fijnere Zanienstellen de Werhing van het verlengde Ruggemerg, en över de naastc 

 oorzaak van Epilepsie en hare rationele Behandeling. Amsterdam 1838. 



