Fysiologiska betraktelser bfcer den närmaste orsaken till Epilepsin. 427 



balens som extrem itetenias och ansigtets muskler, dels å hvardera sidan, dels 

 endast å den ena sidan. Under sjelfva anfallet svullnar ansigtet,' antager en 

 blåaktig färg, dervid de ytliga venerna äro öfverfyllda med blod. Från munnen 

 utflyter oftast mer och mindre skummande slem, stundom blodblandadt, till 

 följd deraf, att tungan, under den trismusartade krampen i käkarna, blifvit 

 skadad. Andedrägten är långsam och rosslande, pulsen liten och påskyndad, 

 och hufvudet vrides i alla möjliga riktningar, till följd hvaraf respirationen, under 

 hela den tid anfallet varar, är i hög grad försvårad. Under anfallet afgå ofta 

 exkrementer och urin involontärt. Krampsymptomerna vara från 2 till 5 mi- 

 nuter, men fortfara äfven i de svåraste fallen från %— 1 timme enligt tillför- 

 litliga uppgifter, som jag erhållit, ehuru med omvexlande styrka. Då krampen 

 upphör, faller pat. ofta i djup sömn, som fortfar under ett snarkande ljud 

 ganska olika lång tid, vexlande mellan några minuter och 1% timme och äfven 

 mera, dervid pat., vid uppvaknandet, besväras af mer eller mindre svår svindel, 

 utan att hafva den ringaste aning om livad med honom försiggått. Pat. känner 

 sig trött och modialld, men återvinner, relativt till de svåra symptomerna, 

 snart sin fattningsförmåga, så att han svarar redigt pä till honom framställda 

 frågor. Anfallet inträffar antingen plötsligt, utan alla förebud, så att patienten 

 omedelbart förlorar medvetandet och faller omkull, eller efter föregående 

 känsla af smärta eller kyla i någon del af kroppen, svindel, hufvudvärk m. m., 

 så att pat. är i tillfälle att intaga en sittande eller liggande ställning, för att 

 undvika en yttre lésion, då anfallet inträffar. 



Den lindrigare formen öfverraskar patienten vanligen hastigt med en svindel, 

 som likväl lemnar honom tid att intaga ett sittande eller liggande läge, för 

 att undvika yttre lésion af kroppen då anfallet inträffar, och varar icke längre 

 tid än från några sekunder till 2 à 3 minuter, hvarefter patienten stundom 

 åter kan fortsätta ett genom anfallet afbrutet samtal. Krampsymptomerna äro 

 i denna form lindriga, ofta inskränkta till vissa enskilda delar af kroppen. 

 Såsom en gemensam karaker för dessa båda former af Epilepsi jkan man dock 

 uppställa: fullständig förlust af medvetandet och kroniskt förlopp, med en under 

 mellantiden relativt ostörd hälsa, hvarigenom den lätt kan skiljas från de epi- 

 leptiforma symptomer, som åtfölja akuta lidanden i hjernan, olika slag af blod- 

 förgiftning m. m. 



Beträffande freqvensen af de epileptiska anfallen, vid de båda anmärkta 

 formerna af Epilepsi, är denna så omvexlande, att, då epileptiska anfall hos 

 några inträffa nästan hvarje dag en eller flere gånger, dessa hos andra icke 

 inträffa oftare än 2, 12, 18 ggr om året, och har man i allmänhet iakttagit, 

 att, då det epileptiska anfallet uteblifvit längre tid än vanligt, det derpå föl- 



