428 E. J. BONSDORKF. 



jande anfallet älven utmärkt sig genom våldsamma symptomer. Hos barn oeh 

 unga personer uppträda anfallen i allmänhet oftare än hos äldre personer, och 

 har vår erfarenhet i allmänhet ådagalagt, att anfallen oftare upprepas hos pa- 

 tienter af qvinnokönet, än hos dem af mankönet. Anfallen inträffa i allmänhet 

 under loppet af dagen och mera sällan om natten, samt förebådas, i sednare 

 fallet, ofta af ett häftigt genomträngande skrik *). 



Patologisk anatomi. Man kan med allt skäl indela de förändringar, 

 hvilka förekommit i hjernan hos personer, som i lifstiden varit besvärade af 

 Epilepsi, i sådana afvikelser, hvilka kunnat iakttagas vid makroskopisk, och 

 sådana som kunnat iakttagas endast genom mikroskopisk undersökning. Be- 

 träffande den makroskopiska afvikelsen, har man hos aflidne epileptici funnit 

 afvikelser i hufvudskålens byggnad, såsom en högre eller lägre grad af as- 

 symmetri, hufvudskålsbenen till större eller mindre del förtjockade och skle- 

 rotiska. Hjernans hinnor hafva stundom befunnits normala, stundom förtjockade 

 och sammanvuxna. Echeveeeia har fästat afseende vid hjernans vigt, och antagit 

 en tillökning af vigten såsom anatomisk orsak till Epilepsin, då åter Meynert, 

 vid epilektisk sinnessjukdom, antagit en minskad vigt, framför allt af lilla 

 hjernan, såsom orsak **). Meynert har hos epileptici konstaterat en olikhet 

 i tvärgenomskärningen af cornua Ammonis. Joseph "Wenzel har iakttagit en 

 hypertroli, ell. atrofi i den ena eller bägge loberna af glandula pituitaria, in- 

 flammation och exsudât i ytan och mellan loberna, rodnad och tillsvällning af 

 infundibulum, i förening med sjuklig förändring af de nära belägna benen. 

 Greding har iakttagit en afvikelse i processus clinoidei, aflagring af ben- 

 substans i dura mater, processus falciformis m. m. ***). Esquirol har först, med 

 ledning af A. Coopers experiment, fästat vigt vid undersökning af rygg- 

 märgens förhållande hos epileptici, och funnit kartilaginösa bildningar i arach- 

 noidea spinalis, och partiell emollition af ryggmärgen, i synnerhet i dess lumbar- 

 afdelning t)- 



Särskildt intresse erbjuder en Stenos i foramen magnum och början af 

 canalis vertebralis, framkallad genom en sjuklig afvikelse i atlas, epistrophus 

 eller os occipitis, hvaraf Kussmaul och Tenner meddela 1 fall, Solbrig 9 fall 



*) Vi hafva endast i korthet afhandlat de symptomer, som äro utmärkande for Epilepsin, men 

 hänvisa läsaren till Nothnagels förtjenstfulla afhandling: Fjnlepsie und Eklampsie, som blifvit oftent- 

 liggjord i Handbuch der Krankheiten des Nervensystems II, herausgegeben von D:r H. v. Ziemssen Leipzig 

 1875. pag. 212 ff. 



**) Nothnagel 1. c, pag. 209. 



***) Romberg Lehrbuch der Ncrven-Krankheiten des Menschen Berlin 1853. 



f) Romberg 1. c, pag. 68(j. 



