Fysiologiska betraktelser öfver den närmaste orsaken till Epilepsin. 433 



dispositionen för sjukdomen är dubbelt större hos qvinnokönet än hos mankönet. 

 Efter den klimakteriska perioden förekommer Epilepsin hos qvinnan endast 

 undantagsvis, då deremot, före denna kritiska period, ogift qvinna är mera dis- 

 ponerad för sjukdomen. 



d) Hygieniska orsaker. Såsom hithörande orsaker, livilka hefordra dispo- 

 sitionen för Epilepsi, anse vi oss böra i korthet anföra: onani, öfverdrifven Venus 

 dyrkan, missbruk af spirituösa, sorg, hastig skrämsel, olycklig kärlek, husliga 

 sorger, ekonomiska bekymmer och psykisk överansträngning, m. m. 



e) Patologiska orsaker. Såsom hithörande orsaker, hvilka mer eller mindre 

 utöfva inflytande på disposition för Epilepsi, anföra vi enl. Herpin, neuromer, 

 kroniska lidanden i centraldelen af nervsystemet, cerebral meningitis eller 

 Eklampsi i barndomen, Skrofler, Adenitis, Asthma thymicum, Helminthiasis, 

 kronisk Eczema m. fl. hudutslag, hvilka äro förenade med en mera eller 

 mindre smärtsam klining m. m. 



B) Tillfälliga eller bestämmande orsaker. 



Ibland de mångfaldiga orsaker, som höra till denna kategori, anse vi oss 

 främst böra framhålla dem, som hafva sitt säte inom nervsystemet, så väl i den 

 periferiska, som den centrala delen. 



Kedan Short (1720) meddelar ett neurom af en ärts storlek i närheten 

 af vadmusklerna, de Haen två neuromer i n. phrenicus med atrofi i thalamus 

 n. optici. Tväune andra neuromer i n. vagus och n. cruralis meddelas af 

 Henning (Analecta litteraria epilepsiam spectantia Lipsiae 1795 p. 38). Mai- 

 sonneuve meddelar spänning genom två ärr på foten, till följd af sår efter 

 verkstäld åderlåtning, och Larey (Clinique chirurgicale T. I p. 490) omnämner 

 en lésion af n. cutaneus anterior vid en verkstäld operation i armbågsleden. 

 I de flesta fall, der en afvikelse i de periferiska nerverna är orsak till Epi- 

 lepsin, föregås anfallet af en aura epileptica, hvilken vanligen begynner der 

 den lokala affektionen har sitt säte och slutar med ett epileptiskt anfall. Af 

 särskildt fysiologiskt intresse är den excentriska aura, som förekommer i extre- 

 miteten på den motsatta sidan till den, der någon patologisk afvikelse före- 

 kommer i hjernan. Så omnämner Odier :;: ) ett fall, der en soldat hade erhållit 

 ett sabelhugg å vänstra sidan af hufvudet, hvarefter han ofta besvärades af 

 krampartade kontraktioner i lillfingret å högra handen, som hvarje gång af- 

 slutades med ett epileptiskt anfall. Sedan han utan resultat begagnat åtskilliga 

 medel, rådde Odier honom, att, vid krampens inträde, på två ställen med ett 



*) Romherg 1. c. pag. 691, 



