438 E. J. Bons do uff. 



utöfva starkare inflytande på de centripetalt ledande cerebral- och spinalner- 

 verna, hvilka leda intrycket dels till de hjernganglier, hvilka gifva ursprung 

 åt sinnesnerverna, dels till ryggmärgen, genom hvilken de ledas till inedulla 

 oblongata, som på sätt och vis kan betraktas såsom summan af alla de nervrör, 

 som ingå i ryggmärgens sammansättning. Följden af detta förhållande är, att 

 dess känslighet stegras, eller, för att begagna Nothnagels sätt att uttrycka 

 detta förhållande, i medulla oblongata framkallas en epileptisk förändring *) 

 hvilken i centifugal riktning utöfvar inflytande på de motoriska nerver, som 

 härifrån omedelbart eller medelbart leda sitt ursprung. Såsom konstateradt af 

 erfarenheten antaga vi följande fakta: •» 



1) Att barn efter föräldrar, som besvärats af nervsjukdomar, i allmänhet 

 utmärka sig genom högre grad af nervretlighet. 



2) Att barnaåldern i allmänhet utmärker sig genom ett lifligare lynne och 

 högre grad af nervretlighet, än den längre framskridna åldern. 



3) Att qvinnokönet i allmänhet utmärker sig genom högre grad af nervositet 

 än mankönet, och att denna nervretlighet uppnår sitt maximum kort före, och 

 efter den tid menses första gången inträdt. 



4) Att samma förhållande äger rum hos mankönet vid den tid, då puber- 

 teten inträder, ehuru nervretligheten hos detta i allmänhet är betydligt svagare 

 än hos qvinnokönet, vid motsvarande period af lifvet. 



5) Att kärlek och bekymmer af olika art hos hvardera könet öka denna 

 nerrretlighet, ehuru i vida högre grad hos qvinnokönet än hos mankönet. 



6) Att oregelbundet lefnadssätt, genom missbruk af spirituösa drycker och 

 lättsinnig dyrkan af Venus, hos hvardera könet fortsatt längre eller kortare 

 tid, befordrar utvecklingen af en högre grad af nervositet. 



7) Att hunger och köld, som uthärdats någon längre tid, och i allmänhet 

 brist på närande omvexlande animaliska eller vegetabiliska födoämnen, verka 

 samma förändring, hvilket förhållande äfven äger rum vid psykisk och fysisk 

 öf ver ansträngning. 



8) Att ett anemiskl tillstånd medför en ökad nervös retlighet. 



Om nu, såsom vi hoppas, dessa antaganden äro berättigade, kan man 

 sålunda förklara de predisponerande orsaker till Epilepsin, som i etiologin 

 ofvanför blifvit meddelade. Såsom orsak dertill, att qvinnokönet, sedan menses 

 inträdt, visat sig äga en dubbelt större dispositon för Epilepsi, anse vi oss 



*) Detta sätt att uttrycka förhållandet i medulla oblongata hos epileptici,* synes mig ganska 

 betecknande, då man icke kunnat framställa en anatomisk afvikelse, hvilken skulle kunna betraktas 

 såsom orsak till denna stegrade retlighet, som tills vidare är ett obekant x. Under fortgången af 

 denna afbandling, skall jag för kortbetens skull begagna uttrycket nervvs retlighet. 



