Fysiologiska betraktelser öfoe/r den närmaste orsaken till Epilepsin. 117 



svarades af Epilepsi och till följd af egen erfarenhet inskränkte sin dagliga 

 näring till vatten och två liter komjölk, hvarmed han fortfor fjorton år med 

 den påföljd, att han befriades från sin Epilepsi *). Vi hafva äfven, under vår 

 relativt ringa verksamhet inom detta område, behandlat en tolf år gammal 

 gosse, hvilken besvärades af epileptiska anfall, så snart han förtärde födoämnen, 

 som innehöllo potates **). Beträffande den sjukas sysselsättning bör över- 

 ansträngning vid så väl psykiskt som kroppsligt arbete undvikas, och måttligt 

 arbete, så i det ena som andra hänseendet, jemte vistelse i fria luften tillrådas, 

 emedan sysslolöshet bereder patienten tillfälle till oroande betraktelser öfver 

 sin sjukdom, hvilket stegrar den nervösa retlighet, som i allmänhet förekommer 

 hos dem, som lida af Epilepsi. 



Ett synnerligt fördelaktigt inflytande på botande af Epilepsin utöfvar, enligt 

 vår stadgade erfarenhet, en reglerad kallvattenkur, under formen af ångbad 

 och derpå följande stråldusch, som företrädesvis träffar bakre delen af huf- 

 vudet och hela ryggraden, ehuru Nothnagel, hvilken äfven rekommenderar kall- 

 vattenkur, såsom ett välgörande medel vid behandling af Epilepsi, anser duschen 

 på hufvudet och ryggen jemte störtbad snarare skada än gagna ***). 



Stora förhoppningar ställde man på elektricitetens användande vid Epilepsi, 

 men verkan deraf blef, enligt Nothnagel = 0. Alla mera bekanta elektro- 

 terapeuter äro ense derom, att äfven den konstanta galvaniska strömmen verkar 

 föga och bör, vid bedömande af dess verkan, icke lemnas ur sigte, att liktidigt 

 med elektriciteten äfven andra läkemedel blifvit använda. Afveu Nothnagel 

 har under längre tid fortsatt användning af elektricitet, och i de mest gynn- 

 samma fall iakttagit en förbättring af den sjukas tillstånd, icke någon tullständig 

 öfvergång till hälsa. Elektroderna hafva på olika sätt blifvit applicerade, dels 

 på hvardera sidan om nacken, för att verka på medulla oblongata och pons, 

 hvarjemte verkan utöfvas på pars cervicalis n. sympatici. I enskilda fall har 

 man ledt strömmen tvärs genom hufvudet, eller genom ryggmärgen eller ock 

 behandlat enskilda nervbanor, i hvilka en aura epileptica gifvit sig till känna. 



I senare tider har man lagt stor vigt på användningen af yttre retnings- 

 medel i nacken, och utfört detta på ganska olika sätt, från torra kopphorn till 

 setaceuin, hvilket senare förfarande i synnerhet förordas af Schroeder van der 

 Kolk. Flertalet af läkare har likväl utan framgång användt det ena och det 

 andra retningsmedlet, och Nothnagel har i några fall använt setaceum, utan 

 att deraf erfara den ringaste förbättring af den sjukas tillstålid. Han anmärker 



*) Nothnagel 1. c. pag. 271. I detta fall kan äfven en spontan läkning möjligen antagas. 

 **) Se bifogade redogörelsen för fall af Epilepsi 16. Ei.is Lagerström. 

 ***) 1. c. pag. 272 & 273. 



