450 E. J. BONSDORFF. 



böra användas oaf brutet flere månader och, om det använda medlet icke 

 medfört åsyftad verkan, utbyta detta mot ett annat. Beträffande användning 

 af anastetika och narkotika förkastar Niemeijer, i likhet med Schroeder van 

 der Kolk, bruket af desamma; ty, säger Schroeder van der Kolk med allt 

 skäl, det gäller icke att hos Epileptici stilla smärta, utan att upphäfva den 

 förhöjda nervkänsligheten, och minska den stegrade reflektoriska verksamheten. 

 Genom narkotika stegras den reflektoriska verksamheten så, att de i större 

 doser framkalla konvulsioner. Detta gäller äfven bruket af kloroform in- 

 halation och subkutan injektion af morfin m. ra. såsom medel mot Epilepsi. 

 Men så snart man, vid behandlingen af en sjukdom, använder medel, som 

 blifvit rekommenderade såsom specifika, frångår man helt och hållet den 

 vetenskapliga eller rationella basen. Då Schroeder van der Kolk rekom- 

 menderat lokala blodtömningar, vesikatorier, setaceum, cauterium actuale i 

 nacken, ärtfontanell i hufvudsvålen *) såsom det enda rationella medlet, att 

 minska den förhöjda retligheten i medulla oblongata, ansluta vi oss obetingadt 

 till denna den frejdade forskarens uppfattning, såsom läsaren skall finna af 

 den behandling, som vi iakttagit och i det följande skola meddela. Förr 

 än vi meddela denna, anse vi oss dock böra i korthet upprepa de ana- 

 tomiska och fysiologiska fakta, hvilka utgöra den grundval, pä hvilken var 

 uppfattning af den närmaste orsaken till Epilepsin och den af oss använda 

 kurplanen hvila. 



1) De centripetaU ledande nerverna stå i ett nära både makroskopiskt 

 och mikroskopiskt-anatomiskt förhållande till det gangliösa nervsystemets central- 

 del, som är belägen i ryggmärgens och hjernans axis, och här representeras 

 genom den grå substansen i ryggmärgen, jemte hjernganglierna. 



2) Medulla oblongata är att anses såsom medullae spinalis knopp, i hvilken 

 nervtrådarna från hvardera hälften af ryggmärgen förenas, hvaraf följden är 

 bilaterala muskelkontraktioner vid i densamma af en eller annan anledniny 

 framkallad retning. 



3) Den närmaste orsaken till Epilepsi beror på en stegrad retlighet i 

 ryggmärgen och dess fortsättning i medulla oblongata och hjernans ganglier m. m. 



4) Denna ökade retlighet framkallas genom dels häftig, dels svagare, men 

 oafbnitet fortgående, retning medelst centripetalt ledande nerver och befordras 

 ffenom inflytande af mer eller mindre hydremiskt blod **). 



*) Schroeder van der Kolk meddelar några anmärkningsvärda tall af Epilepsi, som af honom 

 blifvit botade medelst brännjern och ärtfontanell I. c 182 — 185. 



**) Detta bekräftas af det faktum, att mer eller mindre anemiska individer i allmänhet ut- 

 märka sig genom ett nervöst temperament. 



