Fysiologiska betraktelser öfver den närmaste orsaken till Epilepsin. 465 



Emedan ömheten var mest intensiv i trakten af fjerde bröstkotan applicerades 

 här moxa N:o 5, som skulle behandlas på vanligt sätt. Pillerna utbyttes mot 

 Ferr. pulv. gr. ij morgon och qväll samt Mixt. Antihect Grriffith § VI -H Jodet. 

 Kal. 3%, en desertsked 3 ggr dagligen. Hvarje qväll skulle ryggraden gnidas 

 med en svamp doppad i kylslaget vatten. Under året liar patienten varit 

 besvärad af fyra epileptiska anfall, hvilka dock, enligt omgifningens utsago, 

 varit betydligt lindrigare, och af kortare duration än före år 1877. 



1879 7 / 3 . Moxa N:o 6 applicerades för andra gången i trakten af foramen 

 magnum, emedan ingen anmärkningsvärd ömhet kunde iakttagas vid yttre tryck 

 längs ryggraden. Under året inträffade fyra epileptiska anfall af lindrigare be- 

 skaffenhet, det sista den 9 november och, då, vid tryck å ryggraden, pat. 

 erfor smärta i trakten af den femte bröstkotan applicerades här moxa N:o 7, 

 hvilken skulle behandlas på vanligt sätt. Invärtes förordnades Ferr. pulv. 3 

 ij + Jodet. Kal. 5 j + Extr. Dulcamar 5 ij + Aloë lucid 5 j + Extr. Aconiti 

 + Sulph. Quinin ää 3 % pill. gr. iij, 2 piller 2 à 3 ggr dagligen, allt efter som 

 afföringens beskaffenhet fordrade lösande medel. 



1880. Intet epileptiskt anfall under året. Den sjukes ansigtsfärg, aptit, 

 krafter och lynne i alla afseenden tillfredsställande, så att den apatiska sinnes- 

 stämningen gifvit vika för ett gladt lynne och intresse för sin handelsverksamhet, 

 hvilken han förut helt och hållet saknat. Vid tryck å ryggraden kan å intet 

 ställe ömhet iakttagas. Utom jernpillerna jemte jodkalium, hvilka med flere 

 afbrott i användningen blifvit begagnade under året, har pat. under sommaren 

 användt 20° stråldusch längs ryggen och nacken hvarje dag, samt en à två 

 ggr i månaden blifvit katetriserad i anseende dertill, att han besvärades af 

 striktur i urinröret. 



1881 10 / 6 . Patienten, som från årets början befunnit sig väl och icke 

 sedan den 9 november 1879 varit besvärad af något epileptiskt anfall, och 

 deltagit i sällskapslifvet, var den 6 maj bjuden till en granne på en afton- 

 tillställning. Här blef han, utan att han kan uppgifva någon orsak, hastigt 

 besvärad af en hög grad af „oro med yrsel och skälfning i hela kroppen", dervid 

 omgifningen observerade, att han blef „blossande röd i ansigtet", utan någon 

 liktidig inskränkning af medvetandet, så att han om qvällen kunde resa 

 till sin Vg mil aflägsna bostad. Med anledning af dessa symptomer gjordes af 

 en till stället anländ läkare en morfininjektion kl. 12 om natten, hvarefter 

 han sof lugnt. Om morgonen kände pat. sig vid uppvaknandet matt och ansattes 

 utan ringaste förebud af ett epileptiskt anfall. Enligt omgifningens uppgift 

 skall detta anfall dock hafva varit af ganska kort varaktighet, i jemförelse 

 med den som i allmänhet besvärat honom. Efter utståndet anfall besvärades 



59 



