468 E. J. Bonsdouff. 



att barnet under sin sjukdom betydligt afmagrat, i förhållande till dess tillstånd 

 före det första anfallet. 



1881 26 / 6 hemtades barnet till mig. 



Stat. pr. Ålder 2 år 2 månader. Kroppen i hög grad afmagrad, och 

 ganska blek ansigtsfärg. Aptiten, enligt modrens utsago, sedan tre à fyra 

 månader „nästan försvunnen". Vid yttre tryck längs ryggraden kunde icke 

 med säkerhet utrönas, om barnet led af smärta, icke heller i trakten af foramen 

 magnum. Lymfkörtlarne och halsen något svullna och ömma vid tryck. Emedan, 

 enligt modrens utsago, den kloniska krampen var öfvervägande framför den 

 toniska, applicerades moxa N:o 1 i trakten af foramen magnum, hvilken skulle 

 underhålles i suppuration omkring sex veckor. Invärtes förordnades Ferr. 

 pulv. gr. y g + Pulv. antihect seroph. Goelis gr. IV morgon och qväll samt 01. 

 Jecor. Aselli o iij + Bromet. Kal. pulv. 5 %• En thésked 3 ggr dagligen, 

 under hela den tid moxan suppurerade. 



D. 27 /n mottog jag genom bref från kyrkoherden i församlingen underrättelse 

 derom, att barnet sedan besöket hos mig icke varit besvärad af något epileptiskt 

 anfall, och att barnets aptit var tillfredsställande, ansigtsfärgen, ehuru något för- 

 bättrad, dock fortfarande blek, afföringen daglig. Förordnades Ferr. pulv. gr. j ■+- 

 Pulv. Goelis gr. jv morgon och qväll, samt Mixt. Antihect. Griffith o ij + Jodet. 

 Kal. pulv. gr. X. En thésked 2 ggr dagligen. 



1882. Intet epileptiskt anfall under året, kroppen väl nutrierad. 



1884 % erhöll jag underrättelse derom, att pat. fortfarande varit fri från 

 epileptiska anfall och befann sig vid god helsa. 



Fall 8. Bondedottern Alma Freclriksdr*), född år 1864, har från 3 års 

 ålder varit besvärad af epileptiska anfall två à tre ggr dagligen, vanligen fram- 

 kallade af någon skrämsel. Anfallen hafva föregåtts af svåra smärtor, förenade 

 med sendrag i nedra extremiteterna, svår och tryckande smärta å hjessan och 

 gul ansigtsfärg. Efter anfallet har hon vanligen förfallit i en djup snarkande 

 sömn, som fortfarit 1 à 1% timma. Efter uppvaknandet hafva själsförmögen- 

 heterna varit i hög grad störda, och pat. i allmänhet besvärad af en ytterlig 

 fruktan för både menniskor och djur, utom för katten, så att hon ständigt 

 velat gömma sig under sängen eller bakom något skåp m. m., för att icke 

 observeras af sin omgifning. Till följd af detta förhållande har hennes om- 



*) Hemma från Pann hemman i Hämäläis by af Kuusijoki kapell i Su Berthils socken. 



