Fysiologiska betraktelser öfvcr den närmaste orsaken till Epilepsin. 473 



D. 2 januari 1884 erhöll jag underrättelse derom, att förenämnde patient 

 fortfarande varit fri från epileptiska anfall och att hans allmänna helsotillstånd 

 i alla afseenden var tillfredsställande. 



Fall 10. Bondedottern Hilda Jalli^, 13 år gammal har såsom spädt 

 barn varit sjuklig, med blek ansigtsfärg och ganska svag aptit, så att hon 

 först efter middagen kunnat förmås att intaga någon föda. Flere år har hon 

 varit besvärad af ofrivilliga ryckningar i hela kroppen och en hög grad af 

 kroppssvaghet. I juni månad 1881 besvärades hon, utan att någon föranle- 

 dande orsak knnnat upptäckas, af ett krampanfall med fullständig förlust af 

 medvetandet. Efter två månader besvärades hon af ett förnyadt anfall, som 

 varade omkring % timme, dcrvid ymnigt fradgande slem utflöt från munnen. 

 Dessa anfall repeterades sedermera i september, november och december 

 månad s. å. Det senaste anfallet inträffade den fjerde januari 1882, och var 

 så svårt, att föräldrarna trodde att barnet skulle aflida. Medicin, för hvilken 

 föräldrarna icke kunde redogöra, hade blifvit använd i slutet af år 1881, utan 

 att någon förändring af hennes tillstånd kunnat iakttagas. 



1882 "/, hemtades pat. till mig. Ganska blek ansigtsfärg, kroppen svagt 

 nutrierad, på hvardera sidan af halsen lymfkörtlarna något svullna och indu- 

 rerade, daglig afföring. Vid undersökning af ryggraden förekom ingen ömhet 

 vid yttre tryck, utom i trakten af andra och tredje bröstkotan, hvarest pat. 

 besvärades af intensiv ömhet, hvarje gång trycket härstädes repeterades, smärtan 

 dock icke utstrålande till främre sidan af bröstkorgen. Pat. klagade likväl 

 stundom öfver en brännande känsla i högra handens fingrar, förenad med en 

 ofrivillig sammandragning af fingrarnas flexorer. Detta symptom var dock icke 

 konstant, hvarje gång trycket utöfvades å det anmärkta stället. 



Moxa N:o 1 applicerades i trakten af andra — tredje bröstkotan, och 

 skulle hållas suppurerande fem à sex veckor. Invärtes förordnades Ferr. pulv. 

 gr. j y 2 + Pulv. antihect. seroph. Goelis gr. VI, morgon och qväll, samt Mixt, 

 antihect. Griffith § IV + Jod. Kal. pulv. 5 %, en thésked 3 ggr dagligen, 

 hvarmed skulle fortsättas, så länge moxan var i suppuration. 



1884 '%. Erhöll jag underrättelse derom, att patienten befunnit sig i 

 alla afseenden väl, och icke varit besvärad af något epileptiskt anfall sedan 

 den 4 januari 1882. 



*) Från Halikkola by i Koskis kapell af S:t Mårtens socken 



60 



