496 E. J. Bonsdorff. 



gången utbröto vid 16 års ålder, upprepades krampanfallen icke så ofta som 

 förut, endast fyra à sex ggr i månaden, och meddelar omgifningen, att icke 

 något krampanfall inträffat under den tid menses varade. Detta förhållande 

 fortfor omkring sex à sju månader, men sedermera upprepades krampanfallen 

 så ofta, att modren tror sig kunna antaga, det anfallen inträffade två à tre 

 ggr dagligen, ehuru de icke voro så svåra, som då längre tid förflöt mellan 

 dem, sömnen efter anfallen icke så tung som förut, och varade blott % — 1 

 timma. Stundom har det händt, att pat. efter anfallen varit oredig, så att 

 omgifningen haft svårt att bevaka henne. Anfallen hafva de senare åren 

 alltid föregåtts af plågor under bröstet, j ernte smärtsam sammandragning af 

 fotens muskler, företrädesvis den högra, hvarefter krampsymptomerna jemte 

 förlust af medvetandet inträffat omedelbart. 



1883 ia / 8 anlitades mitt biträde. 



Stat. pr. Ganska blek ansigtsfärg, klorotiskt biljud, kroppen afmagrad, 

 blicken icke särdeles slö, vid själsförmögenheterna intet att anmärka, dock 

 förmäler pat., att hon förlorat sitt minne, i synnerhet under det senaste året. 

 Vid hjerttonerna och respirationsljudet intet att anmärka, god aptit, daglig 

 afföring, ömhet vid tryck å regio epigastrica, menses regelbundet åter inträdande, 

 icke åtföljda af plågor, vara tre dagar. Pat. klagar öfver hastigt påkommande 

 anfall af svaghet i nedre extremiteterna, så att hon för några ögonblick icke 

 kan röra sig från stället. Modren meddelar, att pat. de tre- senaste åren två 

 à tre ggr i veckan varit besvärad af svåra krampanfall förenade med fullständig 

 förlust af medvetandet, inträdande stundom utan alla förebud, stundom några 

 ögonblick efter det pat. klagat öfver smärta under bröstet eller en „krypande 

 smärta" längs båda öfre extremiteterna. Under anfallen har stelkrampen varit 

 öfvervägande, så att både öfre och nedre extremiteterna blifvit starkt utsträckta 

 och nacken bakåt böjd, samt respiration i högsta grad försvårad. Efter kramp- 

 anfallet har hon förfallit i djup sömn, med ett snarkande ljud, som fortfarit 

 1 à 1% timme, hvarefter hon åter uppvaknat, men varit besvärad af oredig 

 sinnesförfattning, som dock icke varat längre tid än % timma eller något 

 mera. Det senaste anfallet inträffade den 10 i denna månad, och varade 

 längre tid än vanligt, omkring en timme. Vid tryck längs ryggraden, klagar 

 pat. öfver ömhet i trakten af foramen magnum, och andra — femte bröstkotan, 

 men å intetdera stället utstrålande framåt. Emedan, enligt modrens utsago, 

 den kloniska krampen under innevarande år varit öfvervägande framför den 

 toniska, applicerades moza N:o 1 i trakten af foramen magnum, hvilken skulle 

 underhållas i suppuration vanlig tid. Invärtes förordnades Eerr. pulv. + 

 Bromet. Kal. + Extr. Dulcamar + Gfmi. Guajac nat. ää 5 ij + Extr. Aconit! 5 % 



