498 E. J. BONSDORFF. 



Fall 25. Drängsonen Johan Albert Johansson*), född den 22 juni 1880, 

 uppfödd vid modrens bröst och af vänj d vid 1% års ålder, besvärades i maj 

 1881 af ett epileptiskt anfall, utmärkt genom fullständig förlust af medvetandet 

 och häftiga konvulsioner, företrädesvis i öfre extremiteterna, och ymnigt ut- 

 flöde af skummande slem från munnen, under hela den tid anfallet varade, 

 omkr. tio minuter. Efter anfallet förföll barnet i en djup sömn, som varade 

 omkring 1% timma. Huruvida barnet blifvit skrämdt före anfallet kan modren 

 icke med säkerhet uppgifva, men förmodar dock att detta varit fallet, då en 

 1 1 års gammal gosse, omkring en vecka före anfallet, häftigt bultade på dörren 

 till hennes boningsrum, emedan barnet efter denna händelse blef till sitt lynne 

 ganska förändradt. Det andra anfallet inträffade samma dag om aftonen, två 

 veckor derefter inträffade åter ett anfall, utmärkt derigenom, att den kloniska 

 krampen förekom endast i båda öfre extremiteterna och endast någon gång 

 gaf sig tillkänna i de nedre extremiteterna. En läkare, som hon rådfrågat, 

 föreskref 01. Jecoris Aselli, en thésked 3 ggr dagligen, livarmed fortsattes 

 omkring tre månader. Det fjerde anfallet inträffade i september månad och 

 förnyades under hösten omkr. fem à sex ggr. Modren meddelar, att barnet, 

 som i allmänhet ådagalagt ett gladt lynne och äfven kunnat uttala orden 

 pappa och mamma, mot slutet af året visat ett särdeles häftigt lynne och ofta, 

 likasom i vredesmod, slagit med händerna omkring sig, dervid blicken varit 

 stirrande och pupillen i hvardera ögat så starkt utvidgad, att modren befarade 

 en sinnesförvirring. Under loppet af år 1882 hafva de epileptiska anfallen 

 inträffat endast 5 ggr, det sista i december månad, och fyra anfall under år 

 1883. Modren har derför varit lugn (!) i afseende å krampanfallen, men 

 oroar sig deröfver, att hon iakttagit, att barnets hörselförmåga aftagit, så, att 

 hon har anledning att antaga, det detsamma är doft, och icke heller numera 

 kan uttala orden pappa och mamma, såsom förut. 



1883 %. Stat. pr. Kroppen väl nutrierad, men blek ansigtsfärg, i högsta 

 grad retligt lynne, så att han med händerna slog omkring sig likasom i vredesmod, 

 då jag gjorde försök att anställa en fysikalisk undersökning. Tungan rörlig, 

 men talförmågan upphäfd. Vid yttre tryck å ryggraden kunde jag, i anseende 

 till barnets häftiga lynne, icke konstatera någon ömhet, men tror dock, att en 

 sådan förekom vid tryck i trakten af foramen magnum, emedan han under sin 

 häftiga rörelse med öfre extremiteterna gaf ifrån sig ett mumlande ljud, då 

 trycket verkställdes i nacken. Daglig afföring och god aptit, enligt modrens 

 utsago. Emedan jag antog, att den upphäfda hörsel- och talförmågan var en 



*) Bosatt å Mitrkula hemman i Ytlilä by af Haliko socken. 



