Fysiologiska betraktelser öfver den närmaste orsaken till Epilepsin. 499 



följd af de föregångna epileptiska anfallen, och häraf framkallad afvikelse i den 

 del af medulla oblongata hvarifrån n. hypoglossus tager sitt ursprung, appli- 

 cerades en moxa i trakten af foramen magnum och förordnades invärtes Ferr. 

 pulv. gr. % -f Pulv. antihect. Scroph. Goelis. gr. VI morgon och qväll, samt 

 Mixt. Antihect. Griffith. S ij + Jodet. Kal. gr. X. En half thésked 2 ggr 

 dagligen. 



1884 16 /x meddelar modren, att barnet sedan besöket hos mig den 6 aug. 

 1883 icke varit besväradt af något epileptiskt anfall, men fortfarande af oför- 

 måga att tala. Pulvret och mixturen, hvilka varit slut omkr. tre månader, 

 skulle fortsättas. 



Fall 26. Skräddaredottern Olga Tranbcrg *), född den 5 sept. 18(38, 

 har i sin späda barndom åtnjutit god helsa. År 1879 tick hon vid 11 års 

 ålder, enligt modrens utsago, af en gosse ett slag pä hufvudet, hvarefter hon 

 ofta klagade öfver en känsla i hufvudet, som hon icke närmare kunde beteckna, 

 men sannolikt kändes såsom en tryckning på hjessan och en susning i öro- 

 nen. Detta symptom fortfor med omvexlande intensitet, men var särdeles svårt 

 efter begagnandet af ett badstugabad, som hon ofta förut begagnat, utan att deraf 

 erfara någon olägenhet. I oktober månad år 1882 besvärades hon af ett epi- 

 leptiskt anfall, hvilket i mars 1883 repeterades. Sedermera hafva, under april, 

 maj, juni och juli månader, anfallen förnyats två ä tre ggr i månaden, alla 

 utmärkta genom fullständig förlust af medvetandet, med omvexlande tonisk och 

 klonisk kramp. Dessa anfall hafva varat sju à tio minuter, enligt hvad modren 

 meddelade, och har hon efter hvarje anfall fallit i en djup sömn, som varat 

 en å två timmar, hvarefter hon klagat öfver tyngd i hufvudet, och icke talat 

 alldeles redigt. Modren förmälte tillika, att barnets lynne under de senare 

 månaderna varit i hög grad nedstämdt. 



1883 21 / 7 hemtades patienten till mig. 



Stat. pr. Ganska blek ansigtsfärg, och starkt klorotiskt biljud, kroppen 

 något afmagrad, vid själsförmögenheterna intet att anmärka, men blicken föreföll 

 mig något slö, och pupillen i hvardera ögat mera än vanligt utvidgad, dock 

 rörlig. Vid fysikalisk undersökning, kunde ingen afvikelse från det normala 

 iakttagas. Vid tryck längs ryggraden erfor pat. ömhet i trakten af foramen 

 magnum, och från den andra — sjette bröstkotan, dock icke särdeles intensiv, 

 och icke heller utstrålande till den främre sidan af kroppen, hvarför ingen 



*) Hemma från llves hemman i Toija by af Kisko socken. 



