Fysiologiska betraktelser öfoer den närmaste orsaken till Epilepsin. 507 



sjukdom efter omkring fyra veckor, besvärades hon omkring % år af en hög 

 grad af kraftlöshet. Menses utbröto första gången 1875, utan plågor och hafva 

 sedan återvändt regelbundet efter fyra veckor, fortfarande fyra dagar. Då 

 hon var 14 år gammal afled hennes mor, hvilken hon sörjde djupt, och skall 

 under denna sorg fortfarande hafva hyst fruktan för att erhålla stjufmor. Om- 

 kring två månader efter modrens död, besvärades hon af det första epileptiska 

 anfallet, hvarföre medicin användes, enligt föreskrift af läkare, hvarefter an- 

 fallen uteblefvo omkring % år, men besvärades hon sedermera af epileptiska 

 anfall hvarje dag, stundom tre ggr om dagen. Häremot användes några år, 

 enligt råd af „kloka gumman", åderlåtning dels å armen, dels å foten, till- 

 sammans femton gånger, utan någon annan verkan, än att antalet af epilep- 

 tiska anfall om dagen ökades till fyra, stundom sju, samt att de äfven ibland 

 inträffade om natten under sömnen. Omgifningen har iakttagit, att de svåraste 

 anfallen ofta inträffat två à tre dagar före utbrottet af menses, som i allmänhet 

 icke åtföljts af några plågor. Under anfallen, som varat från fem till tio mi- 

 nuter och inträffat utan några prodromer, besväras patienten af stark tonisk 

 och klonisk kramp med fullständig förlust af medvetandet, åtföljda af starka 

 ofrivilliga rop, dervid fradgande slem till betydlig qvantitet utflyter från munnen. 

 I allmänhet har patienten, efter utståndet anfall, icke varit besvärad af någon 

 sinnesstöring, eller hufvudvärk, utom i de fall, då tre à fyra anfall inträffat 

 omedelbart efter hvarandra, men efter ett dygn har denna sinnesstöring och 

 hufvudvärk gifvit vika. 



1881 % besökte patienten mig. 



Stat. pr. Ganska svag kroppskonstitution, kroppen i hög grad afmagrad, 

 blek ansigtsfärg, starkt klorotiskt biljud. Hjerttonerna utan biljud, men svaga, 

 pulsen ytterst svag, lätt undantryckt, stundom intermitterande. Respirations- 

 ljudet normalt, vid perkussion af bröstet, lefvern och mjälten intet att an- 

 märka, ingen smärta vid yttre tryck å regio epigastrica eller någon annan del 

 af buken. Afföring daglig, dock icke sällan något trög. Vid själsförmögen- 

 heterna intet att anmärka, utom att patientens minne, enligt omgifningens ut- 

 sago, är i hög grad förslöadt, pupillen i hvardera ögat mer än vanligt ut- 

 vidgad, blicken något slö. Vid yttre tryck i trakten af foramen magnum 

 erfor patienten intensiv smärta, som dock icke utstrålade utom det ställe der 

 trycket utöfvades, intensiv smärta vid tryck i trakten af femte — sjette bröst- 

 kotan, hvarifrån smärtan utstrålade framåt till främre sidan af bröstkorgen, 

 förenad med lindrig andtäppa. För öfrigt icke någon anmärkningsvärd smärta 

 vid tryck å andra delar af ryggraden, ingen värk i någon del af den öfriga 

 kroppen. 



