Fysiologiska betraktelser öfter den närmaste orsaken till Epilepsin. 515 



livilka dock icke varat längre än en à två minuter, men inträffat fem à sex 

 ggr dagl., någon dag endast två à tre gånger. Ansigtsfärgen betydligt för- 

 bättrad, aptiten god, ocb afföring daglig. Fortfarande klorotiskt biljud. Ingen 

 ömhet vid tryck i trakten af foramen magnum. Vid tryck å ryggraden klagar 

 patienten öfver ömhet i trakten af tredje— sjette bröstkotan och inträffade 

 det, vid förnyadt tryck i trakten af fjerde bröstkotan, att patienten tre 

 ganger besvärades af anfall, med förlust af medvetandet och starkt utvidgad 

 pupill i hvardera ögat, varande endast '/, minut, hvarföre här applicerades 

 moxa N:o 3. Invärtes förordnades Ferr. pulv. gr. ij + Pulv. Antihect. Scroph. 

 Goelis. gr. VII + Sacchar. alb. gr. X Dos. N:o XXIV. Ett halft pulver morgon 

 och qväll, samt Mixt. Antihect. Griffith. § ii j + Brom. Kal. 5 V 2 . En thésked 

 2 gånger om dagen. 



D. 21 / 7 mottog jag underrättelse dcrom, att barnets tillstånd förändrats i 

 det afseende, att hon, då hon befinner sig i det medvetslösa tillståndet, nu, 

 om man med fingret pekar mot ögonen, vänder bort hufvudet åt sidan, hvilket 

 icke varit fallet förut, att hon för öfrigt har friskt utseende, god aptit och 

 daglig afföring. Förordnades Ferr. pulv. gr. % -f- Goelis Dos. XXIV. Morgon 

 och qväll. 



D. %. Modren meddelar, att patienten h varje dag varit besvärad af anfall, 

 varierande mellan femton och trettio gånger om dagen, utan att någon föran- 

 ledande orsak kunnat iakttagas. Stundom har det inträffat, att patienten under 

 frukosten varit besvärad af fyra anfall. Modren tror sig dock hafva iakttagit, 

 att hörseln under de senaste veckorna varit bättre. Vid anfallen utvidgas 

 alltid pupillen, och vid de svåra anfallen till den grad, att knappt spår af iris 

 kunnat iakttagas. Vid dessa svåra anfall stirrar patienten med blicken riktad 

 mot väggen i rummet, och springer häftigt undan och faller då omkull, om 

 något föremål är i vägen för fötterna. Efter anfallet inträffar det stundom, 

 enligt modrens uppgift, att hon springer bort af fruktan för ett stort gråaktigt 

 hufvuä, som hon säger sig se framtränga från väggen. Då anfallet är i öf- 

 vergående, blir ansigtet, som förut varit blekt, rödaktigt och ymnig svett ut- 

 bryter öfver hela kroppen, hvarefter patienten återvaknar till medvetande. Starkt 

 klorotiskt biljud. Vid tryck längs ryggraden, klagar patienten öfver intensiv 

 smärta, skarpt lokaliserad endast i trakten ofvanom foramen magnum och den 

 andra bröstkotan, dervid jag dock icke kunde iakttaga någon utvidgning af 

 pupillen eller patientens klagan öfver smärtans utstrålning till öfre extremite- 

 terna. För öfrigt intet tecken till ömhet, vid flere gången förnyadt tryck å 

 ryggraden, med anledning hvaraf moxan N:o 4 applicerades straxt ofvanom 

 foramen magnum, och moxa N:o 5 i trakten af andra bröstkotan, hvilka skulle 



