Fysiologiska betraktelser öfoer den när mask orsaken till Epilepsin. 519 



en tumör eller exostos, som utöfvar tryck på hjernans kortikalsubstans, repe- 

 terad svag elektrisk retning af hjernans kortikalsubstans, och att lymfatiskt 

 och nervöst temperament framför allt befordrar utvecklingen af denna status 

 cpilepticus, synes det oss, såsom skulle den egentliga orsaken till den nerv- 

 retlighet, som är utmärkande för status epilepticus, böra förläggas utom nerv- 

 systemet. Tager man nu vidare i betraktande, att genomskärningen af en 

 nervstam, hvilken så ofta förekommer vid amputationer, icke, eller endast 

 undantagsvis fnamkallar en status epilepticus, men, att deremot en större eller 

 mindre lésion af en nervstam, efter längre eller kortare tids förlopp, föranleder 

 utvecklingen af en status epilepticus, synes det oss, att man är berättigad till 

 den slutsats, att en oafbrutet fortfarande lindrig retning af någon, del af det 

 periferiska eller centrala nervsystemet egentligen framkallar den status epilep- 

 ticus, om hvilken här är fråga, och att utvecklingen af denna befordras af 

 mer eller mindre svag blod. 



Detta antagande står i det närmaste sammanhang med det faktum, att, 

 hos barn, och personer med lymfatisk konstitution, en häftig sinnesrörelse af 

 olika art, skrämsel m. m. oftast framkallat det första epileptiska anfallet, som 

 sedan efterträdes af en status epilepticus, hvilken är orsak till repeterade 

 krampanfall. 



Om man nu, i sammanhang härmed, tager i betraktande, att till sin ke- 

 miska sammansättning normal blod utöfvar ett positivt inflytande på nerv- 

 systemets normala funktion, ett förhållande som bestyrkes af den erfarenhet, 

 att individer af lymfatisk och anemisk konstitution i allmänhet utmärka sig 

 genom högre grad af nervretlighet, och att alla de se- och excretoriska or- 

 ganer som konstituera organismen, befria blodet från sådana ämnen, som ut- 

 vecklas såsom sista produkter af ämneomsättningen i organismen, synes det 

 oss, såsom vore man berättigad till det antagande, att orsaken till den status 

 epilepticus, som förekommer hos epileptici, utgör någon afvikelse i blodets normala 

 sammansättning. Att brist på normal qvantitet jern i blodets kemiska sam- 

 mansättning hos Epileptici spelar en vigtig roll, tro vi oss, med ledning af vår 

 erfarenhet, kunna antaga, och hafva derföre, såsom af de ofvanföre meddelade 

 sjukdomshistorierna inhemtas, i alla de fall, som kommit under vår behandling, 

 användt Ferr. pulv. såsom hufvudmedel. Vi hafva icke användt jernsalter 

 eller tincturer, utan jernpulver, emedan vi utgått från det antagande, att 

 mineralet genom digestionssaften upplöses och bildar ett salt, som in statu 

 nascendi lättare upptages och öfverföres till blodet, så att det sålunda hastigare 

 kan utveckla sin verksamhet. Vi kunna icke, då vi afhandla detta ämne, 

 underlåta att uttala den förhoppningen, att, då den kemiska organiska analysen 



