XI äfd vunnen god sed ålägger Finska Vetenskaps 8ocicteten att vid dess års- 

 möte egna några minnets och saknadens ord åt dess under året hädangångna 

 ledamöter. 



Då döden den 8 sistvikne januari plötsligt, om än icke alldeles oväntadt, 

 bortkallade professorn i zoologi vid vårt universitet, fil. doktorn Fredrik Wil- 

 helm Mäklin, beröfvades Societeten utan tvifvel en bland dess mest verksamma 

 medlemmar. Den lefnadsteckning af den aflidne, jag i det följande har äran 

 uppdraga, skall, så ofullständig den än är, icke jäfva detta omdöme. Den 

 olika uppfattning af många vetenskapens frågor, hvilken skiljer minnesteckna- 

 ren frän den hädangångne, skall dock aldrig hindra honom att fullt erkänna 

 dennes kärlek till vetenskapen och oafbrutna arbete i dess tjenst. 



Fredrik Wilhelm Mäklin föddes den 2G maj 1821 i Joutseno socken, 

 hvarest hans fader Josef David Mäklin var kyrkoherde. 



Efter genomgången skolkurs blef Mäklin student den 20 juni 1839, samma 

 år en annan af våra framstående naturforskare och en af de utmärktaste bland 

 dem, William Nyländer, vann inträde i högskolan. Här verkade då såsom 

 naturalhistoriens målsman professorn G. R. Sahlberg, visserligen redan i slutet 

 af sin akademiska bana, men dock fortfarande lifvande och väckande till intresse 

 och bog för studium af den organiska naturen och särskildt fosterlandets fauna 

 och flora. Väl upphörde snart nog dennes personliga inflytande, då han redan 

 är 1842 såsom emeritus lemnade hufvudstaden och efterträddes af J. M. af 

 Tengström, hvilken, oberoende af sina förtjeuster i öfrigt, dock icke besatt de 

 egenskaper, som erfordras för en lycklig akademisk lärare. Men Sahlberg 

 hade samma år, Mäklin blef student, afslutat sitt stora, på sin tid för känne- 

 domen af den finska insekt-faunan epokgörande arbete Insecta Fennica och 

 detta manade den unge studenten till vidare forskningar i samma riktning. 

 Redan tidigt kom han äfven i beröring med den berömde entomologen, presi- 

 denten i Wiborgs hofrätt grefve C. Gr. Mannerheim, som på sin tid egde en 

 af de största insektsamlingar i norden. Det torde äfven i främsta rummet böra 

 tillskrifvas Mannerheims inverkan på Mäklin, att denne fattade det intresse 

 för entomologin, som han sedan hela sitt lif bibehöll. Mannerheim bistod ho- 



