11 



Detta senare framgår redan af det ämne, lian valde för sitt professors- 

 specimen, likasom senare af de fordringar, han såsom professor stäldc för 

 högre vitsord i zoologin vid licentiat-examen. 



Den 27 april 1867 ventilerades hans för profession utgifna afhandling: 

 „Vetenskapliga grunder för bestämmandet af fogelarternas ordningsföljd". I 

 denna sin afhandling anser Mäklin foglarnäs förmåga att flyga vara den egen- 

 skap, efter hvilken den i arbetets titel anförda ordningsföljden borde rättas. 

 Sin bearbetning af ämnet grundar han pä de kända förhållanden att l:o öfver- 

 armen hos starkt flygande foglar är ganska kort i förhållande till underarmen 

 och handbenen samt till hela vingen och 2:o att de foglar, som ha den vack- 

 raste flygt och ega förmågan att med nästan orörliga vingar under ganska lång 

 tid flyga oafbrutet med stark fart samt stiga till den största höjd, hafva vingar, 

 som äro ganska långa i förhållande till kroppen, men att öfverarmen hos dessa 

 foglar ofta har en rätt betydlig längd i förhållande till de öfriga vingbenen 

 eller hela vingen. Dessa båda omständigheter har han tagit i beräkning och 

 förenat dem i en formel, genom att med hvarandra multiplicera siffervärdena 

 för dem båda, d. v. s. värdet för sammanlagda längden af skelett-vingens öf- 

 riga delar i förhållande till längden af sjelfva kroppen, hvarvid vinglängdcn 

 är funnen genom särskild uppmätning af de olika vingdelarne. Han har så- 

 lunda beräknat flyg-förmågan för mera än etthundra fogelarter. Tyvärr har 

 dervid ofta blott ett exemplar af arten uppmätts, och då flere individer mätits, 

 har ej sällan olikheten mellan dessas vingmått varit större än mellan närställda 

 arters. Mången gång visa sig afven de vunna talen icke motsvara den kun- 

 skap om foglarnäs flygt, erfarenheten ger vid handen. Förutom vingbenens 

 dimensioner, medverka nemligen många andra förhållanden till flyghastighetens 

 ökande och minskande, hvilka förhållanden icke kunnat medtagas i beräknin- 

 gen. Redan på grund häraf kan åt afhandlingen tillmätas ett jämförelsevis 

 ringa vetenskapligt värde och detta förminskas ännu derigenom att författaren 

 vill för foglarnäs systematiska ordnande inom familjer och grupper begagna 

 sig af en så rent artificiel grund, som deras större eller mindre flygförmåga. 

 Denna är nemligen en ganska osäker och föga betydande exponent för de 

 resp. arternas verkliga inbördes affinitet; och blott denna senare får blifva 

 rättesnöret vid deras vetenskapliga gruppering. Det förefaller äfven såsom 

 om Mäklin till framställande af sin princip föranledts mera af önskan att ega 

 någon bestämd praktisk grund, efter hvilken han kunde ordna de skilda ar- 

 terna i museets samlingar, än af verklig insigt i den vetenskapliga systemati- 

 kens rätta betydelse. Hela afhandlingen måste derför betraktas såsom ett 

 misstag af en författare, som väl på det rent deskriptiva området frambragt 

 värdefulla arbeten, men härmed inträdt på ett för honom främmande gebit. 



