13 



land ucli Frankrike företog han neinl. år 1875 — knutit flere bekantskaper 

 och stod för öfrigt i en icke ringa skriftvexling med en mängd kända ento- 

 mologer, bland hvilka kunna nämnas Balassoglo i Petersburg, Bates i Lei- 

 cester, F. Brandt i Petersburg, Candèze i Liège, F. Chapuis i Verviers, baron 

 v. Chaudoir i Kiev, Chevrolot i Paris, L. Fairmaire i Paris, I. Faust i Pe- 

 tersburg, A. Fauvel i Caen, O. Fâhraeus i Stockholm, Gr. Haag i Frankfurt 

 am Main, C. Hampe i Wien, L. v. Heyden i Frankfurt am Main, pastor Ka- 

 vall i Kurland, G. Kraatz i Berlin, Mc Lachlan i London, general Mander- 

 stjerna, E. Ménétrié, F. Morawitz, J. Obert och baron v. Osten-Sacken i Pe- 

 tersburg, Reiche i Paris, S. Solsky i Petersburg, Schaufuss i Dresden, Stål i 

 Stockholm, T. Thorell i Upsala, Fischer v. Waldheim i Moskva och Sncllen 

 van Wollenhowen i Leyden. I lifligaste skriftutbyte stod Mäklin emellertid 

 med professor Boheman i Stockholm, Dr. C. A. Dohrn i Stettin, V. v. Mot- 

 schulsky i Moskva och statsrådet Nordman under dennes vistelse i södra Ryss- 

 land. Icke sällan röja hans bref en humoristisk stämning, särdeles då de 

 gälla någon af hans mer förtroliga bekantskaper. Hans korrespondens vittnar 

 för öfrigt otvetydigt om det lifliga intresse, han hyste för Universitetets zoo- 

 logiska museum, till hvilket han, da han utnämndes till intendent för dess en- 

 tomologiska afdelning, skänkte alla sina ganska rika samlingar. I ett bref till 

 general Manderstjerna af d. 28 jan. 1864 säger han: „Ich besitze zwar keine 

 eigene Sammlung mehr, indem ich dieselbe der hiesigen Universität geschenkt 

 habe, ich betrachte aber die Universitäts-Sammlung ganz als meine eigene". 

 Mycket flitigt arbetade Mäklin på museet. Dock måste medgifvas att han icke 

 hann egna sin omvårdnad åt alla dess delar. Så har tyvärr hans egen värde- 

 rika samling af finska insekter råkat i glömska och delvis förfarits till oersätt- 

 lig skada för kännedomen om vår insektfauna, allt under det han med otrolig 

 noggrannhet sökte gifva de exotiska samlingarna en den högsta möjliga grad 

 af elegans. Men vården af ett så stort material, som det, hvilket finnes ho- 

 padt i Universitetets entomologiska museum, utgör äfven onekligen ett arbete, 

 som långt öfverstiger en enda mans krafter och det är derför alldeles ound- 

 vikligt att Universitetet ställer densamma på annan fot, i fall det önskar se 

 sina dyrbara kollektioner icke blott bevaras, utan äfven ordnas i tidsenligt 

 skick. För öfrigt hafva de zoologiska samlingarna genom Mäklins försorg be- 

 tydligt förökats och särskildt gäller detta de heteromera skalbaggarna, hvilka 

 utgjorde älsklingsföremålet för hans studier, samt bland foglarna de praktfulla 

 hönsfoglarna, papegojorna, duf-foglarna och colibris, af hvilka en mängd dyr- 

 bara inköp gjorts. I mer än ett hänseende torde få universitetsmuseer kunna 

 mäta sig med det, hvars senaste prefekt Mäklin var. 



