11 



Finska nationens goda rätt till sate och stämma i mensklighetens allmänna 

 rad. Den mot Finland vänligt stämda Kyska grefven Vlad. Sollohub gaf i 

 Gröts festkalender en vacker hyllning åt Lönnrot, då han (i artikeln : „Om 

 litterär samvetsgranhet") skref: „Huru lärorikt och vackert är icke eder Lönn- 

 rots exempel! Utan att söka råd eller uppmuntringar, fattade han, en fattig 

 läkare, till vandringsstafven, kastade en skral rensel på ryggen och begaf sig 



åstad öfver snödrifvor och isfjäll, för att efterlcta sitt lands traditioner. 



Ni kan svårligen fatta huru hugnande det är, att på en tid då man af littera- 

 turen gjort en oformlig marknadsplats, finna i en vrå af Europa en så ovän- 

 tad företeelse. Efter mångåriga outtröttliga vandringar återvände Lönnrot med 

 sin förra fattigdom, sin förra oegennyttiga kärlek, men med ett helt skalde- 

 verk i sin rensel. — — — Äfven hos oss (i Ryssland) likasom i det pitto- 

 reska Finland, gömmas här och der kringspridda i hyddor och byar, vackra 

 sagor, klingande genljud från forntiden, nationalsånger, måhända äfven hela 

 poemer, hvilka vänta blott på sin Lönnrot för att framdragas i dagen, och 

 till hvilkas klang Ryska folket skall lyssna med nöje, emedan det i dem igen- 

 känner någonting nationelt." Detta skrefs när blott Kalevala och möjligen 

 början af Kanteletar ännu fanns tryckt; livad skulle väl Sollohub yttrat om 

 han hade vetat af de följande stora samlingsverken! 



Kort efter det Kanteletar begynt spridas, hitsände Lönnrot från Kajana 

 den 23 oktober 1841 ännu en förvånande rik samling, nemligen Sanalaskuja, 

 innehållande 7077 ordspråk, de flesta i versform. Någon del fanns visserligen 

 förut samlad och åtskilliga obetydliga äro inströdda bland de nu utgifna, men 

 de vida vägnar flesta äro samlade af Lönnrot samt utmärka sig för fyndighet, 

 humor och mogna tankar, äga dessutom högt värde såsom språkmaterial af 

 genuin halt. Slutligen fick man blott 2 år derefter göra bekantskap med Ar- 

 voituksia, en samling af 1814 (1679 Finska, 135 Estniska) rätt sinnrika gåtor, 

 hvilken ej långt derefter, 1851, utkom i ny starkt förökad upplaga. Sålunda 

 hade inom blott 9 år, 1835 — 44, en enda mans varma patriotism, ihärdiga 

 flit och ojemförliga samlare-skicklighet lyckats sammanbringa en genuin folk- 

 litteratur af oskattbart värde, hvars välgörande verkningar kunna spörjas ge- 

 nom århundraden. Allt detta hitkom fallfärdigt ifrån ödemarkerna kring Ka- 

 jana! Denna obetydliga småstad, „dit sällan någon länder", har händelsevis 

 fått en synnerlig märkvärdighet i vår odlings häfder: der satt i 20 år Messe- 

 nius fången och sammanskref Scondia illustrala samt Finlands rimkrönika, 

 läggande sålunda grunden till såväl Sveriges som Finlands historié, der bodde 

 i 20 år Lönnrot och utsände Kalevala samt Kanteletar, dermed grundläggande 

 den Finska nationallitteraturen. Såsom en slags hvila efter sina mödor och 



