15 



arbeten dertill voro också undangjorda och F. Litt.-Sällsk. hade i lång tid 

 öfverlaggt om bästa sättet att åstadkomma ett sådant, men livar och en, som 

 ej odeladt kunde egna sig deråt, ryggade tillbaka för den synnerligt arbets- 

 dryga redaktionen, hvilken tycktes böra upptaga en mans hela lifstid. Man 

 stannade vid den slutsatsen att om Lönnrot ej toge arbetet om hand, måste 

 det bli ogjordt för lång tid; han beslöt derföre egna sina återstående dagar 

 åt detta nationalverk, till en böljan utan synnerligt hopp om att få se det 

 fulländadt. Alltigenom praktisk och orubblig i beslut, förelade han sig ett 

 visst pensum dagligen, det han samvetsgrant genomgick, anlitade medhjelpare, 

 hvilkas arbeten han öfvervakade — slutordet uppger tacksamt deras namn — 

 och följde i allt praktiska metoder. I företalet yttrar han : „jag hade tvennc 

 vilkor för mig: antingen att egna större omsorg åt kritiken, men i och med 

 detsamma afstå från hoppet att under en återstående äfven längre lifstid och 

 arbetsförmåga se verket fullbordad t; eller att ordna de förhandenvarande sain- 

 lingarne på sådant sätt det nu har skett, då jag möjligtvis kunde upplefva ar- 

 betets fulländning." Den utväg han valde var utan tvifvel den lyckligaste, 

 den nemligen att icke slösa alltför mycken tid på kritisk siktning, utan åtnöja 

 sig med att åstadkomma en väl ordnad, möjligast fullständig samling af till- 

 gängliga ord. Kritiken kunde utan skada uppskjutas till framtiden, men icke 

 så de brokiga samlingarnes ordnande och bevarande genom tryck. Likväl före- 

 komma här och der många kritiska anmärkningar af vigt och värde. Sålunda 

 kunde han verkligen efter 17 års möda, till allmän fröjd afsluta sitt lexikon 

 den 12 sept. 1880, samma dag, då man i vårt land firade 200-års minnet af 

 Pehr Brahes död. En liten aning om huru mycket dermed var vunnet, kan 

 man få genom att räkna antalet Finska ord i Gast. Renvalls Lexikon och i 

 Lönnrots: efter en ungefärlig beräkning innehåller Renvalls blott 22,000, men 

 Lönnrots deremot efter dylik beräkning 163,000 ord, således emellan 7- och 

 8 falt flera — några tusental mer eller mindre betyda dervid föga. När det 

 under arbete varande supplementhäftet äfven utkommit, kan man fägna sig åt 

 att Finnarne äga ett så fullständigt ordförråd för alltid bevaradt, som de flesta 

 större nationer ännu icke hunnit få. Lexikonet var slutstenen i det litterära 

 monument den trägna arbetaren i Sammatti åt sig upprest. 



Liksom för att på mellanstunder vederqvicka sig från det enformiga lexi- 

 kon-arbetet, utförde han undertiden två verk, likaledes af mycken vigt, men af 

 mer poetisk halt. Utnämnd 1863 till ledamot i Finska psalmboks-komitén, 

 begynte han genast med ungdomlig ifver omarbetningen af de gamla språkligt 

 odugliga psalmerna, tilläggande äfven några nya, mest imitationer. Det är i 

 sanning ingalunda Lönnrots fel att Finska kyrkan ännu i denna stund saknar 



