Mimicsfal öfrrr Profrssurn Fiilurrr Ailolf Kril- Nonh^ns/.iöld. 5 



områden. I sj-nnerliet Nordenskiölds fader hade trän sina in- och utländska 

 resor hemfört stora skördar af värdefulla mineral. Vid betraktandet af dessa 

 skatter fattade Nordenskiöld såsom barn ett lifligt intresse för de vacki-a ste- 

 narna och kristallerna, och som gosse finna vi honom botaniserande och sö- 

 kande mineral i fädernebygden, där förekomsten af ett mineialrikt kalkstens- 

 brott i hemmets omedelbara närhet var egnad att underhålla detta intresse. 



Fadern gaf näring åt gossens håg för hans älsklingsämne genom en för 

 barnets sinne lämpad undervisning, tog honom tidigt med sig på sina ämbets- 

 och forskningresor, invigde honom i blåsrörets användning och antvardade snart 

 vården af hemmets samUngar i hans händer. Adolf Erik Nordenskiölds 

 „lefnadsstråt blef sålunda redan från barndomen utstakad". 



Emedan Nils Gustaf Nordenskiöld af sitt ämbete och sina många resor 

 tvangs att under långa tider vara frånvarande från hemmet, var det i första 

 hand modern som ledde barnets uppfostran. Nordenskiöld bevarade denna tid i 

 kärleksfullt minne och har om densamma yttrat: „Vår goda moders omdöme, 

 kärlek till allvarliga sysselsättningar, ädla, fördomsfria och flärdlösa väsen 

 hade utöfvat ett varaktigt inflytande på alla inom syskoiJcretsen, samt på 

 Frugård skapat ett hem, där sällsynt trefnad och endräkt var rådande." 



Efter åtnjuten undervisning af hemlärare inskrefs Nordenskiöld vid icke fyllda 

 13 års ålder vid Borgå gymnasium. Enligt egen och andras utsago visade han 

 till en början mycket ringa lust att tillegna sig den i skolan meddelade under- 

 visningen och stannade därför kvar på klassen för „sin absoluta lättjas skull", 

 enligt rektorn, Kunebergs, omdöme, samt erhöll i alla ämnen vitsordet „mindre 

 tillfredsställande". Emellertid inträdde en förändiing till det bättre, tack vare 

 föräldrarnas vädjan till gossens ärelystnad och hederskänsla, och Nordenskiöld 

 blef sedan en af de mest framstående lärjungarna. 



Han afslutade dock icke gymnasiet, emedan han jämte sin äldre broder 

 och ett stort antal kamrater afgick från detsamma af förtrytelse öfver ett i 

 deras mening orättvist utdeladt straff. Det bör här tilläggas att Nordenskiöld 

 icke hade den ringaste del i den förseelse, som föranledde de andras svåra näpst, 

 men hans rättskänsla var ki'änkt å deras och gymnasistkårens vägnar. 



Efter ett års läsning på egen hand tog Nordenskiöld studentexamen på hösten 

 1849 och inskrefs i Viborgska af delningen. Han deltog ifrigt i studentlifvet med 

 dess mångfaldiga angelägenheter och anslöt sig till en krets af unge män, ur 

 hvilken sedermera flere af vårt lands bemärkta personer på vetenskapens, lite- 

 raturens, konsternas och det oftentliga lifvets områden utgått. Till denna kam- 

 ratskara hörde också en lietydande del af deui bland de unge, som uppbära 

 eller tro sig uppbära det sista modet, elegansen och de nyaste idéerna från 



