Minnestal öfvrr Professoni Friherre Adolf Erik Nordenslaöld. 13 



sidan drao-es jag iiiäktiü,t till det gamla lienilandet, till hemmet, som det än 

 kallas i min familj, å andra sidan är det ej lätt att skilja sig från en snart 

 20-årig värksamliet, sådan jag haft den bär i Sverige, och jag kan tillägga, 

 efter ett bemötande sådant jag här rönt. Troligen har jag blifvit mer svensk 

 än jag anat, och gammalsvensk var ju finnen, som kom hit för sjutton år 

 sedan". 



De reseplaner som omnämnas i ofvananförda bref, begynnte förvärkhgas 

 genom en resa till Jenissejs mynning år 1875. Kariska hafvet och ishafvet 

 norr om Asien voro vid den tiden alldeles outforskade. Härtill kom att Si- 

 biriens ökade alstringsförmåga för hvar dag fick allt störe behof af utförs- 

 vägar till Europa, och då det var kändt att norske fångstmän stundom trängt 

 ända in i Kariska hafvet, syntes det Nordenskiöld, att möjlighet förelåg för 

 en sjöförbindelse mellan Atlantiska hafvet och de vestsibiriska flodernas myn- 

 ningar. Enligt hans mening förde dessa stora strömmar sådana massor af 

 varmt vatten med sig, att det vore otänkbart, det hafvet utanför dem icke 

 skulle befrias från is under en del af den varma årstiden. 



Kedan år 1870 hade Nordenskiöld — ehuru förgäfves — vändt sig till 

 Ryssland för att åstadkomma en hydrografisk och vetenskaplig expedition till 

 dessa trakter. Nu intresserade sig grosshandlaren Oscar Dickson, som ensam 

 eller till största delen utrustat Nordenskiölds föregående expeditioner till Spets- 

 bergen och Grönland, för frågan, och midsonuuartiden 1875 for Nordenskiöld 

 på ett litet norskt segelfartyg från Tromsö till Jenissejs mynning. Färden 

 lyckades i alla afseenden, uppi-epades med samma framgång följande sommai-, 

 denna gång bekostad af den för Sibiriens förkofran ifrande köpmannen Si- 

 biriakolf. 



Från den första af dessa färder återvände Nordenskiöld och hans följesla- 

 gare genom Sibirien, Ryssland och Finland. I tsarrikets större städer blefvo de 

 grundligt firade i följd af den förtjusning med hvilken man i tongifvande kret- 

 sar hälsade utsikten till en sjöfart mellan Sibirien och Eiu-opa. Äfven vid. 

 resan genom vårt land hyllades vår nu rytkbar vordne landsman, och föl- 

 jande år inkallades han till hedersledamot i Finska Vetenskaps-Societeten. 



De lyckade resorna till Jenissej väckte tanken på att utsträcka dem 

 längi-e mot öster, och sålunda upptog Nordenskiöld fenitonhundra och sexton- 

 hundratalets upptäcktsresandes planer att genom den s. k. nordostpassagen 

 finna sjövägen till den yttersta Orientens rika länder. Den vetenskapliga teo- 

 rin för möjligheten af ett sådant företag var följande. Liksom kastade krop- 

 par sträfva de rinnande vattnen på norra halfklotet att afvika åt höger från 

 sin bana. Därför undergräfva de — såsom von Baer först påvisat — i regeln 



