Miiuicstdl iifvi'f lûirl Konsfimfin Tir/nsfrilf. 13 



HiSO kiiiule Tigerstedt emellertid icke tulltölja. Mau märker hos lioiioiii eu 

 viss obenägenhet för afslutade bearbetningar, hvilket berodde pä att hans tid 

 var tagen i anspråk för löpande göromål, men kanske också på att han hade 

 mer lust att fortgå i forskningen för att vinna nya skördar, än att samla det 

 redan vunna och sammanställa det i en för allmänheten fattlig och anslående 

 form. Måhända gjorde äfven hans kroppsliga bräcklighet författarmödan honom 

 besvärlig. Såsom resultat af resan 1859 — 1860 kunna vi räkna Bref frän 

 (jencralguvtrnörer och landshöfdingar i Finland förnämligast under drottning 

 Kristinafi tid, I. 18ö9, samt Ur Per Brahes brefväxling, I. II. 1880, 1888. 

 1 afseende å utgifningssättet motsvarade dessa urkundssamlingar icke till fullo 

 de anspråk, som då redan äfven i norden ställdes på urkundssamlingar. Hand- 

 lingarna meddelades ej sällan i utdrag, utan upplysande noter eller anvisnin- 

 gar, och i ett urval, som någon gång kan förefalla godtyckligt. Brist på tid 

 och ekonomiska tillgångar voro orsak till att dessa publikationer fingo karak- 

 teren af tillfälligt utkastade bidrag. 



Tigerstedt har sålunda gifvit oss endast tragment ur sitt Imfvudsakliga 

 forskningsområde, men vi ha dock honom att tacka för det mesta af livad vi 

 ännu i dag veta om Finland under drottning Kristinas tid. Särskildt hade 

 han oaflåtligt sina blickar riktade på att belysa Per Brahes verksamhet för 

 Finland för att ådagalägga, hurusom Finland, enligt hans uttryck i resoplanen, 

 genom den ädle grefven tog „jättesteg på bildningens och kulturens bana". 

 Han hade också glädjen att finna, att Per Brahes betydelse för Finland blef 

 alltmer uppskattad. Han var medlem af den i Abo bildade kommittén för 

 uppresande af Per Brahes minnesstod, och i festpublikationen „Per Brahes 

 minne", som utgafs till Per Brahes sekulardag 1880, ski'ef han en sakrik 

 uppsats om Per Brahe såsom Finlands generalguvernör 1(537 — 1640. Stödens 

 aftäckande, som skedde 188S, var för honom en synnerligen glädjande till- 

 dragelse. 



Om han också i denna punkt möttes af sympati i den gamla x\urastaden, 

 voro dock de förhållanden, hvari han där lefde, i öfrigt föga uppmuntrande 

 för honom såsom forskare. I Abo funnos numera hvarken lärda inrättningar 

 af större betydenhet eller tillfälle till umgänge med fackmän på den historiska 

 forskningens fält. Däri och i tjänstegöromålen vid gymnasiet och domkapitlet 

 låg utan tvifvel orsaken till att han under en följd af år knappt utgaf annat 

 än de senast nämnda urkundssamlingarna. Han började 1862 publicera bonde- 

 ståndets protokoll vid landtdagen i Borgå 1809, men utgifvandet afbröts, sedan 

 87 sidor blifvit tryckta, genom att förlagsfirman, J. V. Lilja, kom på obestånd. 



