14 M. G. SchyberctSon. 



Hiiii sökle liöja ik'l liistoiiska intresset inom sin onigifning genom föreläsningar 

 i Finlands historia, h vilka liöllos vårterminen 1861 och efterföljdes af en kurs 

 i alhnän historia. I detta sammanhang kan nämnas, att han 1862 anmälde 

 sig såsom aspirant till den lediga professuren i allmän historia, hvilken ansö- 

 kan dock icke fullföljdes. Senare, 1878, anmälde han sig såsom sökande till 

 det genom statsrådet K. H. Furuhjelms testamentariska disposition gifna priset 

 för en Finlands historia på svenska språket. Bland de sökande blef Z. Tope- 

 lius af senaten föredragen, och Tigerstedt torde icke varit betänkt på att del- 

 taga i den konkurrens i fråga om prisets slutliga utgif\ande, som medgafs 

 äfven andra författare. 



Tigerstedt hade således under en följd af år iakttagit nästan fullkomlig 

 tystnad såsom skriftställare, men mot slutet af 1870-talet greps han af nytänd 

 lust att fiamträda och visade nu såsom ingen annan af våra samtida skolman, 

 att lärarverksamheten i en landsortsstad icke behöfver vara ett hinder för 

 forskningsarbetet. Han slog sig ännu tvenne gånger, under sommarferierna 

 1875 och 1S79, med publikt understöd, ned i Stockholm, där han återupptog 

 sina gamla forskningar rörande Finlands storhetstid. Därvid lockades han sär- 

 skildt af kammararkivets då ännu jämförelsevis obegagnade samlingar och kom 

 genom studium af dem in på ett nytt intressant område: Kexholms läns histo- 

 ria. De svenska historikerna hade jämförelsevis föga sj^sselsatt sig med Sveri- 

 ges biländer under storhetstiden. Frågan huru regeringen behandlade de 

 eröfrade provinserna och förhöll sig till deras invånare var därför obesvarad, 

 men betydelsen af detta sjjörjsmål var i ögonenfallande. Det var därför ett 

 lyckligt grejjp af Tigerstedt att ägna sig åt detalj studium af förhållandena 

 under storhetstiden i Kexholms län, där kontrasten mellan det gamla och nya 

 var skarpare än annorstädes, hvarutom utvecklingen i Kexholms län är af 

 särskildt intresse för Finlands historia. Med en anspråkslöshet, som är ett 

 framträdande drag i hela hans litterära verksamhet, åtnöjde han sig emellertid 

 med att publicera sina resultat i form af en serie uppsatser i Abo lyceums 

 årsprogram (1876—77, 79—80, 82—83, 86—87) med titeln „Bidrag Ull 

 KerhoJms läns historia under drottning Kristinas tid'-'. Han lär näimast blif- 

 vit föranledd att skrifva om detta ämne genom att rektorn vid Abo lyceum 

 E. T. F. Reuter tillfälligtvis uttryckte sin önskan att få en afhandling för sitt 

 årsprogram. Han lofvade då ett bidrag och fullgjorde sitt löfte samt var 

 sedan glad att fortsätta på samma sätt år efter år. Det är bekvämt och 

 passar bra att efter hand få in uppsatserna i årsprogrammen, så ungefär 

 yttrade han sig vid något tillfälle. Han litade till att hvad han meddelat, 

 om det hade något bestående värde, skulle komma vetenskapen till godo, äfven 



