16 M. G. Scm-BERGSON. 



Han hade icke heller någon hast att (iiipa till pennan och tyckes hafva 

 velat bereda någon annan, som kunde ha lust därtill, tillfälle att främst fram- 

 träda på arenan, ty sex år förtlöto. sedan Yrjö Koskinens skrift 1870 hade 

 framträdt, innan han började publicera sin raotskrift. Den första af hans 

 uppsatser Göran Magmis Sprengtporten meddelades i Finsk Tidskrifts novem- 

 berhäfte 1877. Allmänheten blef öfverraskad öfver att lära känna den man 

 i hvilken man dittills sett endast en specialforskare såsom en spirituell och 

 modig skriftställare, som icke skydde att stämpla det falska med dess rätta 

 namn. Yrjö Koskinen vände sig mot honom i uppsatser i Kirjallinen Kuu- 

 kauslehti 1878 — 80, och flere andra skriftställare togo till ordet. Det var 

 första gången, som finska historiker delade sig i skilda grupper rörande en 

 historisk fråga, men Tigerstedt aktade icke nödigt att vidare upptaga strids- 

 handsken, utan framlade i allt större omfattning resultaten af sina forskningar, 

 hvilka utsträcktes till Anjala-förbundet, Hastfehrs förrädiska förhållande och 

 andra i samband med Sprengtportens lefnadsbana stående historiska episoder. 

 Ett arbete, som utkom i särskilda tidskriftshäften under loppet af tio år kunde 

 själffallet icke vara jämnt i behandlingen. I början är tonen ej så litet 

 aggressiv, såsom då förf. yttrar, att det i hans tanke är „i hög grad vidrigt", 

 att „ett helt folk ända till senaste led skall lära sig att i Sprengtporten älska 

 och beundra en fosterlandsvän". Sedermera lämnas polemiken å sido, och en 

 viss modifikation i betraktelsesättet kan måhända märkas, om också, grund- 

 åskådningen förblir oförändrad. Tigerstedt fick under arbetets fortgång tillfälle 

 att begagna sig af källmaterial, som därintills varit okändt eller obegagnadt, 

 bl. a. J. A. Ehrenströms i Upsala bibliotek förvarade, då ännu icke utgifna 

 Historiska Anteckningar, de samlingar, som förvaras i vårt universitetsbibliotek, 

 samt de afskrifter ur ryska arkiv, som ombesörjda af general Otto Furuhjelm 

 i böljan af 1880-talet öfverlätos till Finlands statsarkiv. Med stöd däraf 

 kunde han rätta många oriktigheter, som blifvit upptagna i den dittills ganska 

 dilettantiskt skrifna litteraturen om Anjala-förbundet och öfverhufvud vann 

 arbetet en karakter af sakrikhet och noggi-annhet, som försäkrar åt detsamma 

 ett märkligt rum i vår historiska litteratur. Tigerstedts afsikt var att föi-a 

 framställningen fram ända till Sprengtportens död och sedan utgifva seiien 

 omarbetad i bokform. I bref till bibliotekarien C. G. Styfte af den 29 juni 

 1882 säger han att han „för en ny omarbetad upplaga af Sprengtportens lef- 

 nadsteckning måste än en gång besöka Sverige. Men människan spår och 

 (lud rår". De sista orden tyda på tvekan om krafter och möjlighet, och i 

 själfva verket kunde han hvarken företaga den afsedda resan till Sverige eller 

 slutföra sin skildring. Mellantiderna för uppsatsernas publikation blefvo allt 



