Analys af imiskelkurvor. 37 



der Qo och h beteckna lodets radie och höjd. Deraf, då detta lod är att an- 

 ses vara på atståndet r från vridningsaxeln 



9 3.4^ ^ r/ 



Här må dessa eqvationer A • • • G tillämpas på ett system hvilket använ- 

 des i försök hvarom — i slutet af denna afhandling — blifver fråga. De 

 fixt med hvarandra i systemet förenade delarna voro icke noggrannt eqvilihre- 

 rade; värdena för alla konstanterna i eqvationerna 11 — 13 i afdelning II 

 (pag. 17 — 20) äro sålunda att utredas. 



Till en hörjan befanns pendelperioden för de fixt förenade delarna i syste- 

 met jemte stafven, ordnade vid hvarancka såsom nyss nämndes, af tio försök 

 i hvilka tiden för 30 svängningar observerades: r = 0".86o 6g med ett medelfel 

 af O". 000 54. Häraf beräknas förmedelst eqvationen A 



T 4- T 



Log rHr ; n r- >, = 0-2T3 303 0—2. 



^ [Ma + M a]g 



Vägningarna gåfvo i fyra försök nära öfverenstäumiande resultat ocli i 

 medeltal samt af eqvation A : 



T 4- T T -i- T 

 Ma -\- M'a' = 2.56.27« 2 gr. cm; hvaraf : Log — ■ 0.682 010 2 ; ■ := 4 sos .'-.gi 



För beräkning af M'a samt -— äro stafvens konstanter: 



Çj =1 0.355 cm. 

 fl ^ 25. ose gr; 



mätning af b skedde på 5 eqvidistanta ställen med nästan samma resultat; c 

 deremot varierade något mer, mättes derföre på 5 eqvidistanta ställen längs 

 hvardera kanten samt vid hvardera änden, inalles på 12 ställen. Häraf be- 

 räknas förmedelst eqvationen B massan i volumenheten af mätningsstafven till 



N:o 5. 



