Analys af muskelkurvor. 49 



att inskränka motstiinden till minsta möjliga genom att skrufva axeltapparne 

 endast så mycket att axeln vid olika lägen icke vickar, genom att vidare 

 närma (myografcn jemte) skrifspetsen till skrifytan just så mycket att beröring 

 dem emellan uppstår, och genom att alldeles ytligt sota skrifytan. Det må- 

 hända största motståndet vid systemets rörelse, friktionskraften i följd af trycket 

 på axeltapparne, kan dock ej härigenom undvikas. Våra beräkningar angifva 

 således endast den kraft Q som frambringar det rörliga systemets energi E, 

 såsom eqvationen 12 i af delning II. 4 (pag. 18) och ekvationerna A och Ii i 

 föregående paragraf antyda, men lemna ingen upplysning om huru stor muskel- 

 kraft användes till öfvervinnande af motstånden; dessa förhållanden låta einellcr- 

 tid förstå att den kraft, eller den mekaniska energi muskeln i verkliglieten 

 frambringar är något större än den våra beräkningar antyda. 



6. Vri(lninf/svinleln ■»/» ocJi dess koefficienter o och m pa )U'(lsH(/a)wle 

 skenkeln kunna bestämmas till deras värden för hvarje kiu'vpunkt alldeles på 

 samma sätt som på uppstigande skenkeln; här är dei'före att utreda hvilken 

 betydelse dessa qvantiteter är att tilläggas för de föreliggande uppgifterna. Några 

 hithörande frågor kunna omedelbart besvaras; då i' bestämmer systemets läge 

 öfver horizontallinien, så är åter Eij< uttrycket för muskelns förkortning vid i 

 fråga varande läge på samma sätt som på uppstigande skenkeln; likaså bibe- 

 hålla Rq) och Bio samma betydelse. Då vidare oj öfverallt på nedstigande 

 skenkeln har negativt värde antydes liäraf att förkortningen för tillväxande 

 tid icke tillväxer utan aftager, med andra ord att muskeln förlänges. 



Likaså framgår att uttrycket (J/« sin V + '"^" V')^ i värdet för systemets 

 energi, eqvation 12^ (pag. 18), bestämmer det arbete systemet vid läget i/» 



innehåller i förhållande till horizontallinien, samt (T + To) y systemets rörelse 

 vid samma läge. 



Om allt detta kan väl icke tvifvel hysas; annat kan deremot blifva för- 

 hållandet från fysiologisk ståndpunkt då det gäller att afgöra om koefficien- 

 ten o/ äfven på nedstigande skenkeln kan tilläggas samma betydelse som på 

 den uppstigande för bestämmande enligt eqvation 11 (pag. 17) af den kraft 

 hvarmed muskeln i detta gebit af kurvan verkar på systemet; för besvarande 

 af frågan måste främst utredas luiruvida öfverhufvud muskeln utöfvar något 

 inflytande på systemet under den tid nedstigande skenkeln af muskelkurvan 

 uppdrages och muskelns förlängning försiggår. 



7. Muskelns förlängning efter dess förkortninr/ , huru den försiggår och 

 hvilka omständigheter härvid samverka, synes mera litet blifvit uppmärksammmad 



N:o 5. 



