52 K. Hallsten. 



o ^= 5.826 65 cm, hvaraf tiden för skrifytans vridning om 1° : zJt^o = 0".oo2 oas 4, 

 samt dermed tiden för nedstigande skenkelns uppdragande = O". 174. — För 

 uppdragande af en fallkurva med samma system och med en fallvinkel af 

 8" ()' 48", fixerades först skrifytan på mätningsapparaten, en initialcirkel upp- 

 drogs och läget för fallvinkeln utmärktes på den diameter som vid skrifytans 

 applikation till rotationsapparaten gafs vertikalt läge; vidare inställdes myo- 

 grafen jemte det rörliga systemet för initialcirkeln och derefter för den be- 

 stämda fallvinkeln; slutligen uppdrogs fallkurvan såsom ofvan nämndes. Vid 

 undersökning visade kurvan i dess öfversta dol några låga, vågformiga böj- 

 ningar, hvilka äro att härledas deraf att båda saxbetten ej samtidigt verkat 

 på tråden; fallvinkeln befanns vara 8° 6' 52", och fallkurvan upptog 32" 48'; 

 glasskifvans vinkelhastighet var i detta fall : o = 5.257 4 cm, hvaraf tiden för 

 skrifytans viidning om 1": /Jt^o =^ 0".oo3 319 7 och falltiden intill initialcii'keln 

 = O". 109. I muskelkurvan var sålunda systemets rörelse nedåt betydligt retar- 

 derad. 



Dessa förhållanden uppvisade af Kühne och Marey lägga vi här till 

 grund: vi anse sålunda att muskeln icke aktivt förlänges efter dess förkort- 

 ning i följd af kontraktionen, och vidare att den i stöire eller mindre grad 

 härvid hindrar systemet att falla ned mot initialläget. Denna retardeiande 

 kraft, som sålunda utgår från muskeln, betingar den så att säga asymptotiska 

 förlängning muskelkurvan visar, då kurvan uppdrages med lätt system. 



8. Mn.skelkraften under det muskelkurvan iq^pdrarjes. Denna retarde- 

 rande kraft utgår från muskeln och verkar i motsatt riktning mot tyngden; 

 den förhåller sig sålunda i dessa hänseenden på samma sätt som muskelkraften 

 under kontraktionens begynnelse, den är deiföre äfven den att anses vai'a 

 muskelkraft och må betecknas med Q; då jemte värdet för Q kurvpunkten 

 till hvilken kraften hänför sig angifves, kan här ej förvexling ega rum. Huru 

 denna retaiderande kraft uppstår afses här ej vidare, utan endast huru dess 

 storlek vid olika tidpunkter är att bestämmas. För ändamålet antaga vi till 

 en början att det rörliga systemet roterar kring en axel; de krafter eller 

 kraftmoment som vei'ka på systemet samt vinkelaccelerationen w' måste då 

 åter vei'ifiera eqvation 1 i inledningen (pag. 4) eller närmare bestämdt eqva- 

 tion 9 i afdelning II. 1 (pag. 14); på samma sätt som i sistnämnda afdelning 

 fås derföre, då muskelkraftens momentarm har konstant värde B, eqvationen 

 11 (pag. 17) för bestämning af muskelkraftens storlek. Sistnämnda eqvation 

 bestämmer sålunda muskelkraften äfven för de delar af kurvan eller de tids- 

 intervaller föl- hvilka den af Schwann år 1887 begagnade och senare på skilda 



T. XXIX. 



