56 K. Hallsten. 



Under hela tiden försöken utfördes var muskeln belastad med systemet 

 och det dertill hörande lodet. Sjelffallet inställdes preparatet och systemet för 

 initialläget just föri'än ny kurva upptogs. 



Det sätt på hvilket försöken utfördes antyder redan att här är fråga om 

 trötthetstillstånd i muskeln ; med blotta ögat befunnos äfven de senare upp- 

 dragna kurvorna vara lägre och längre och såsom litet längre fram framgår 

 visade mätningarna att äfven latenta retningsstadiet im var förlängdt. Till 

 högre grad af trötthetstillstånd fortsattes icke försöken för att undvika låga 

 kurvor, hvilkas analys alltid måste göra störi'e svårighet. 



Kopior af kurvorna blefvo ej tagna; här må derföre nämnas att nedsti- 

 gande skenkeln af hvarje kurva skar initialcirkeln och att systemet derefter 

 utförde några oskillationer kring initialläget. 



2. Det rürUga .si/stemct med konstant momentarm R och Ijlylod var 

 det för hvilket konstanterna noggrannt angåfvos i föregående afdelning paragraf 

 2; skrifarmen af alluminium sträckte sig på båda sidor om vridningsaxeln till 

 lika längd och dimensioner samt uppbar i hvardera änden likadana skrifstift 

 jämte dertill hörande byglar; frissan med radien B var af hårdgummi och ut- 

 gjordes blott af två sektorer på hvardera sidan om vridningsaxeln med en 

 öp})ningsvinkel af ungefär 40". Dessa anoi'dningar afsågo att de med hvar- 

 andra tixt förenade delarna i systemet skulle vara eqvilibrerade, så att den 

 enklaste anordningen för försöken blefve realiserad, den i afdelning II. 6 B 

 (pag. 22) beskrifna, då a och således massmomentet Ma äro lika med noll, 

 och muskelns belastning åstadkommes endast förmedelst lodets massmoment mr. 

 Vid undersökning af systemet visade sig dock detta ej fullständigt vara upp- 

 nådt; massmomentet J/a hade nemligen värdet O.s gr. x cm. ungefär, och 

 måste vid alla beräkningar tagas i användning. 



3. Mätningania. Såsom i förra afdelningan, paragraf 3 framhölls, an- 

 vända vi ej vidare de mer approximativa metoder hvilka i förra afhandlingen, 

 afdelning VII, måste komma till användning; med få ord mätningarna afse 

 användning af numerisk interpolation med större intervall för beräkning af 

 koefficienterna n och w'. För ändamålet mättes de sammanhörande värdena 

 för « och ij) med en intervall af 4" för hvarje kurva i hela dess längd. Här- 

 vid befanns vid undersökning med mikroskopet (för mätande af vinkeln V) 

 kurvan I vara bristfällig så att måtten med den afsedda intervallen icke kunde 

 verkställas öfver hela kurvan; vi lemna derföre denna km'va helt och hållet 

 å sido. För kurvorna II dch III togos de första måtten med fyra graders 



T. XXIX. 



